ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/5583/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Лозовського О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 від 23.04.2026 щодо примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026, прийняту ТВО начальника Удовенком Романом Олександровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. 
Позов обґрунтований тим, що 23.04.2026 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 щодо примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Позивач не погоджується із вказаною постановою та вважає її протиправною, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження постанова про накладення адміністративного стягнення вже була виконана ним у добровільному порядку.
Так, позивач зазначив, що 02.02.2026 ним було сплачено 50% розміру штрафу, накладеного постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026, що підтверджується квитанцією про сплату. 
З огляду на наведене позивач вважає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 від 23.04.2026 прийнята за відсутності передбачених законом підстав, порушує його права та законні інтереси, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за окремою категорією термінових адміністративних справ, передбачених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідачем відзиву на позовну заяву у визначений судом строки не подано.
01.06.2026 відповідач подав до суду матеріали виконавчого провадження ВП №80845866, відкритого на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026, які судом прийнято та долучено до матеріалів справи.
Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
З квитанції про сплату штрафу вбачається, що 02.02.2026 ОСОБА_1 сплатив 8500,00 грн із призначенням платежу: «постанова №295 від 29.01.2026, адміністративні штрафи та інші санкції».
23.04.2026 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Заславською Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 щодо примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026.
30.04.2026 представник позивача звернулася до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку із заявою про закриття виконавчого провадження ВП №80845866, посилаючись на добровільну сплату штрафу до відкриття виконавчого провадження та додавши копію квитанції про сплату.
Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 від 23.04.2026, позивач звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VIII) визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб), що здійснюється на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби.
Згідно зі статтею 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених законом.
Як встановлено судом, підставою для винесення оскаржуваної у даній справі постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 23.04.2026 про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 стала постанова тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП ) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Особливості виконання постанов про накладення адміністративних стягнень визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Так, відповідно до статті 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Разом з тим у постанові №295 від 29.01.2026 зазначено, що вона набрала законної сили 29.01.2026, тобто у день її винесення.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання, якщо рішення, на підставі якого його видано, не набрало законної сили, крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.
Крім того, згідно з частиною третьою статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню лише після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.
Частиною першою статті 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 КУпАП, а у разі її оскарження – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 308 КУпАП лише у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
Зі змісту наведених норм вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення може бути направлена до органу державної виконавчої служби лише за сукупності таких умов: набрання нею законної сили, закінчення строку для добровільного виконання та несплати штрафу особою у встановлений законом строк.
Крім того, відповідно до статті 300-3 КУпАП у разі якщо постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП, винесена в порядку, визначеному законом, та особа протягом десяти календарних днів з дня набрання постановою законної сили сплатила не менше ніж 50% розміру штрафу, така постанова вважається виконаною.
Як слідує із тексту постанови №295 від 29.01.2026, постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання цією постановою законної сили не менше 50 відсотків розміру штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2026 ОСОБА_1 сплатив 8500,00 грн призначення платежу: «постанова №295 від 29.01.2026» (а. с. 14).
При цьому, суд звертає увагу, що сплата штрафу була здійснена до відкриття виконавчого провадження ВП №80845866, яке відкрито постановою державного виконавця від 23.04.2026.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 на виконання постанови №295 від 29.01.2026 сплачено 50 відсотків штрафу у строки, визначені вказаною постановою, вона вважається виконаною. 
Водночас відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що на момент пред`явлення постанови №295 від 29.01.2026 до примусового виконання позивач не виконав покладений на нього обов`язок зі сплати штрафу або що сплачена ним сума не була зарахована у встановленому законом порядку.
Також матеріали справи не містять доказів наявності передбачених статтею 308 КУпАП підстав для направлення постанови про накладення адміністративного стягнення до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Суд також враховує, що відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, визначені виконавчим документом і цим Законом.
Відкриття виконавчого провадження можливе лише за наявності передбачених законом підстав для примусового виконання рішення. Проте відповідачем не доведено наявності таких підстав станом на момент відкриття виконавчого провадження ВП №80845866.
Отже, необхідною умовою для направлення постанови про накладення адміністративного стягнення до органу державної виконавчої служби є факт несплати штрафу у встановлений законом строк. Однак відповідачем такого факту суду не доведено.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що на момент відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 були відсутні належні правові підстави вважати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026 такою, що підлягає примусовому виконанню.
Таким чином, з урахуванням наведених обставин та норм чинного законодавства, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 від 23.04.2026 є протиправною, оскільки прийнята за відсутності передбачених законом підстав для примусового виконання. 
Позивачем штраф було сплачено добровільно у встановлений законом строк, а саме протягом 10 календарних днів, що відповідно до ст. 300-3 КУпАП свідчить про виконання постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Таким чином, у даному випадку позивач виконав покладений на нього обов`язок належним чином, оскільки штраф за постановою про притягнення до адміністративної відповідальності було сплачено добровільно, у повному обсязі та протягом десяти календарних днів з дня набрання постановою законної сили, що підтверджується відповідною квитанцією про оплату. 
Отже, постанова була виконана позивачем до моменту відкриття виконавчого провадження. 
За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для застосування положень статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які регулюють порядок примусового виконання постанов у разі несплати штрафу. 
Відтак відкриття виконавчого провадження за відсутності підтверджених законом підстав не відповідає вимогам статті 19 Конституції України, принципам законності, справедливості та об`єктивності виконавчого провадження, визначеним статтею 2 Закону №1404-VIII, а тому постанова старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 від 23.04.2026 є протиправною та підлягає скасуванню.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1064,96 грн, сплачений згідно з квитанцією від 15.05.2026. 
Керуючись статтями 72-77, 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (43006, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 27а, код ЄДРПОУ 35041461) про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП №80845866 від 23.04.2026 щодо примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №295 від 29.01.2026, прийняту тво начальника Удовенком Романом Олександровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1064 (одну тисячу шістдесят чотири) гривні 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Суддя О.А. Лозовський