ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/557/26 

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Фізичної особи-підприємця Германа Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ПОЛІССЯ" (вул. Аерофлотська, будинок 2-Б селище міського типу Зарічне, Зарічненський р-н, Рівненська обл., 34000; код ЄДРПОУ 41756288)
про стягнення 175 319 грн 28 коп. 

сторони не забезпечили явку уповноважених представників 

ВСТАНОВИВ:
28 квітня 2026 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС від Германа Сергія Олександровича надійшов позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ПОЛІССЯ" про стягнення 175 319 грн 28 коп., з яких: основний борг 157 277,60 грн.; штраф 16 671,43 грн.; 3% річних 1 370,25 грн.
Ухвалою від 30.04.2026 позовну заяву Германа Сергія Олександровича до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ПОЛІССЯ" про стягнення 175 319 грн 28 коп. - залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви – 10 (десять) днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду уточнення позовної заяви із узгодженням сторін у судовому процесі у вступній частині позовної заяви з прохальною частиною позовної заяви.
04 травня 2026 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій вказано, що ОСОБА_1 виступає позивачем у справі № 918/557/26 в якості фізичної особи-підприємця.
Дослідивши означену заяву, судом встановлено, що позивач усунув недоліки позовної заяви в межах процесуального строку, встановленого судом.
Ухвалою від 07.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/557/26 за позовом Фізичної особи-підприємця Германа Сергія Олександровича до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ПОЛІССЯ" про стягнення 175 319 грн 28 коп. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 02.06.2026.
Рішенням від 02.06.2026 позов задоволено частково. Стягнутj із Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ПОЛІССЯ" на користь Фізичної особи-підприємця Германа Сергія Олександровича 157 277 грн 60 коп основного боргу, 13 775 грн 79 коп. пені, 1 370 грн 25 коп. 3 % річних, 2 618 грн 43 коп. судового збору. У решті позовних вимог про стягнення 2 895 грн 64 коп. пені — відмовлено.
08 червня 2026 року представник позивача звернувся через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути із відповідача 12 000 грн 00 коп витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі.
Ухвалою від 09.06.2026 призначено до розгляду у судовому засіданні на "18" червня 2026 р. заяву Фізичної особи-підприємця Германа Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/557/26. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "АК ПОЛІССЯ" надати свої письмові пояснення щодо поданої заяви про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у строк до початку судового засідання.
18 червня 2026 року судом встановлено, що у судове засідання учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Позивач та відповідач належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку ухвали від 09.06.2026 до їх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд ЄСІТС 09.06.2026 після 17:00 год.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).
Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/557/26 без участі представників позивача та відповідача.
У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Господарський суд Рівненської області 02.06.2026 ухвалив судове рішення у даній справі, згідно з яким позовні вимоги задовольнив частково.
Представник позивача звернувся із заявою про стягнення витрат по оплаті професійної правничої допомоги у справі. Заява із доказами понесення витрат направлена через підсистему Електронний суд 08.06.2026, тобто в межах 5-ти денного процесуального строку, встановленого законом.
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
При цьому відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Така заява про відшкодування (компенсацію, стягнення, розподіл) судових витрат, про намір подати докази на підтвердження витрат після ухвалення рішення в будь-якому випадку має бути подана (зроблена) до закінчення судових дебатів у справі.
При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом лише у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 927/26/18, від 09.07.2019 у справі №922/4366/16, ухвала Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/13193/19, ухвала Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 910/16513/21).
Судом встановлено, що позивач до ухвалення рішення у справі виявив намір про подання у майбутньому доказів понесених судових витрат, а саме протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі у порядку передбаченому абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України, та вчинив відповідну усну заяву безпосередньо у судовому засіданні 02.06.2026.
Отже, стороною позивача дотримано порядок, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд встановив таке. 
Як вбачається із заяви, позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи у розмірі 12 000 грн 00 коп.
Судом встановлено, що 15.05.2026 адвокат Ковальчук Андрій Олександрович, котрий діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого Радою адвокатів Житомирської області ЖТ № 001031 від 20.02.2019 року (далі - Адвокат), та Фізична особа - підприємець Герман Сергій Олександрович уклали між собою Договір № 58/05/26 від 15.05.2026 про надання правничої допомоги (далі - Договір).
Згідно з умовами розділу 1 Договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.
Адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень: надає Замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, НАБУ, ДБР державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб; представляє Замовника з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії, сплачувати від імені Замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачених даним Договором;представляє інтереси Замовника в судах, в органах прокуратури, МВС та СБУ під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення, подавати заяви, клопотання, пояснення, докази та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів Замовника. Доручення надаються Клієнтом Адвокату без обмежень в представництві.
При виконанні зобов`язань, передбачених в п. 1.2. Договору, Адвокат керується національним законодавством України і цим Договором.
Замовник зобов`язується: своєчасно забезпечувати Адвоката всім необхідним для виконання доручень, передбачених цим Договором, зокрема, документами та інформацією; оплачувати витрати, в тому числу, судові, що необхідні для виконання доручень; своєчасно оплачувати послуги Адвоката.
Згідно з розділом 2 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання Сторонами своїх зобов`язань у справі № 918/557/26, до моменту винесення рішення у справі та набрання рішення законної сили.
За правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2. Договору Замовник сплачує Адвокату винагороду шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Адвоката або сплати наручно (п. 3.1. Договору).
Розмір гонорару та порядок його оплати визначається Сторонами. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний Адвокату для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю Адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду Адвоката у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів Клієнта; особливі або додаткові вимоги Клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин Адвоката з Клієнтом; кваліфікація, професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація Адвоката. (п. 3.3. Договору).
Розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт, якщо Сторони додатково не домовляться про інше. (п. 3.4. Договору).
Пунктом 3.5 Договору визначено, що вартість правничої допомоги згідно даного договору, щодо представництва Клієнта в суді першої інстанції складає 10 000 грн, окрім зазначеного Замовник сплачує Адвокату окремо 2 000 грн за кожне судове засідання, у випадку необхідності надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції вартість правничої допомоги додатково складатиме 10 000 грн, в разі надання правничої допомоги в суді касаційної інстанції, вартість правничої допомоги додатково складатиме 10 000 грн.
Розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору. (п. 4.1. Договору).
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.
Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.
Судом встановлено, що між сторонами у м. Бердичів 03.06.2026 підписано Акт про виконання умов Договору № 58/05/26 про надання правничої допомоги від 15.05.2026.
Із Акта приймання-передачі наданих послуг від 03.06.2026 вбачається, що на виконання Договору № 58/05/26 адвокатом Ковальчуком Андрієм Олександровичем було надано Клієнту – ФОП Герману Сергію Олександровичу правничу допомогу, а саме:
- усну консультацію з вивченням документів вартістю 2 000,00 грн;
- представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції, ознайомлення з матеріалами справи та правовий аналіз документів вартістю 8 000,00 грн;
- участь у судовому засіданні Господарського суду Рівненської області 02.06.2026 року вартістю 2 000,00 грн.
Загальна вартість наданих послуг склала 12 000,00 грн.
Актом також підтверджено належне виконання Адвокатом своїх зобов`язань та відсутність у сторін взаємних претензій щодо виконання умов Договору.
Із довідки від 03.06.2026 року вбачається, що ФОП Герман Сергій Олександрович сплатив адвокату Ковальчуку Андрію Олександровичу гонорар за надання правничої допомоги за Договором № 58/05/26 від 15.05.2026 в загальному розмірі 12 000,00 грн, з яких 10 000,00 грн – гонорар за надання правничої допомоги та 2 000,00 грн – оплата за участь адвоката у судовому засіданні. Довідкою також підтверджується отримання адвокатом зазначених коштів у повному обсязі.
Дослідивши акт від 03.06.2026 суд встановив, що вартість наданих робіт (послуг), які в ньому відображені, відповідає погодженим сторонами тарифам, а саме:
Згідно з п. 3.5 Договору вартість правничої допомоги згідно даного договору, щодо представництва Клієнта в суді першої інстанції складає 10 000 грн, окрім зазначеного Замовник сплачує Адвокату окремо 2 000 грн за кожне судове засідання.
Дослідивши Акт приймання-передачі наданих послуг від 03.06.2026, суд встановив, що вартість правничої допомоги, зазначена в ньому, відповідає умовам Договору про надання правничої допомоги № 58/05/26 від 15.05.2026 та погодженим сторонами тарифам. 
Так, відповідно до п. 3.5 Договору вартість правничої допомоги щодо представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції становить 10 000 грн. Крім того, Договором передбачено окрему оплату в розмірі 2 000 грн за кожне судове засідання. Із Акта від 03.06.2026 вбачається, що Адвокатом надано послуги з представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції загальною вартістю 10 000 грн, а також здійснено участь в одному судовому засіданні 02.06.2026 вартістю 2 000 грн. 
Отже, загальна вартість наданих послуг у сумі 12 000 грн відповідає умовам Договору та погодженому сторонами розміру винагороди.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В матеріалах справи відсутні заперечення відповідача проти стягнення заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката позивача в розмірі 12 000 грн 00 коп.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача з огляду на наступне.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано сукупність доказів: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.
Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частина 3 ст.126 ГПК визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
При цьому відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Судом встановлено, що правничу допомогу позивачу у даній справі надавав адвокат Ковальчук Андрій Олександрович, який здійснював представництво його інтересів у суді на підставі договору про надання правничої допомоги № 58/05/26 від 15.05.2026 та відповідного ордера № АМ № 1207375 від 18.05.2026, долученого до матеріалів справи.
Позивачем надано всю сукупність документів, необхідних для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з яких вбачається факт надання адвокатом правничої допомоги у даній справі, її вартість, а також факт оплати таких послуг у загальному розмірі 12 000 грн.
За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві не було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести на професійну правничу допомогу. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складався із судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 328 грн. 00 коп. Позивач заявив, що загальна сума судових витрат, які позивач очікує понести, становить - 3 328 грн. 00 коп.
Згідно з ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з висновками п. 6.2. Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, з огляду на те, що під час розгляду справи в суді позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Суд відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.
При цьому суд враховує, що застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників, а сторона не позбавлена права доводити розмір фактично понесених витрат під час розгляду спору. Подібний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2024 у справі № 922/2826/23, від 19.06.2024 у справі № 910/14962/21.
Суд враховує, що застосування приписів ч. 2 ст. 124 ГПК України є правом, а не обов`язком суду.
Отже, неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат на правничу допомогу не є абсолютною та безумовною підставою для відмови у їх відшкодуванні, якщо факт понесення таких витрат повністю доведений матеріалами справи, а інша сторона не заявила вмотивованих заперечень проти їхнього сумірного розміру.
В той же час судом встановлено, що позовна заява подавалася до суду безпосередньо позивачем 28.04.2026 через підсистему Електронний суд ЄСІТС. А Договір № 58/05/26 про надання правничої допомоги було укладено позивачем із його адвокатом - 15.05.2026 тобто після відкриття провадження у справі.
Отже, правовідносини між позивачем та адвокатом щодо надання професійної правничої допомоги у справі № 918/557/26 виникли після відкриття провадження у справі, а відтак не могли бути відображені позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат на момент звернення до суду з позовом (28.04.2026), а також на стадії виконання ухвали про залишення позову без руху від 30.04.2026 та при поданні до суду 01.05.2026 заяви про усунення недоліків.
Законодавство не обмежує право учасника справи на будь-якій стадії судового процесу укласти договір про надання правничої допомоги та скористатися своїм конституційним правом на професійний захист.
Суд виснує, що обов`язок з відшкодування судових витрат (у тому числі на професійну правничу допомогу) за загальним правилом покладається на сторону, яка своїми неправомірними діями чи бездіяльністю зумовила виникнення спору та змусила іншого учасника звернутися до суду за захистом.
Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд враховує, що витрати на професійну правничу допомогу виникли вже після подання позову, їх розмір належним чином підтверджений договором, актом приймання-передачі послуг та доказами оплати, а відповідач не подав обґрунтованих заперечень щодо їх розміру чи співмірності.
Представник позивача адвокат Ковальчук Андрій Олександрович брав участь у судовому засіданні 02.06.2026 у справі № 918/557/26 із 13:32:28 год по 14:14:08 год.
Фізична особа-підприємець Герман Сергій Олександрович довів часткову обґрунтованість своїх позовних вимог, що підтверджено рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.06.2026. Відтак, покладення фінансового тягаря на позивача за умови доведеності порушення його прав з боку відповідача суперечило б засадам справедливості.
Як вже зазначалося вище, відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом та не подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу і не заявив жодних заперечень проти суми 12 000,00 грн.
Судом встановлено, що витрати позивача у розмірі 12 000 грн 00 коп. є реальними, необхідними та документально підтвердженими належними доказами (Договором, Актом, ордером, довідкою виданою про факт оплати 12 000 грн 00 коп.).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа “Гімайдуліна і інші проти України” від 10.12.2009, справа “Баришевський проти України” від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: “East/West Alliance Limited” проти України” від 02.06.2014 (заява N19336/04), за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; “Ла-вентс проти Латвії” від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені позивачем у справі відповідають таким критеріям як дійсність, обґрунтованість та розумність, співмірність до ціни позову, а також зі складністю справи.
Спір у даній справі є майновим, що виник у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №11/07-25 від 11.07.2025. У цій справі адвокатом було здійснено представництво інтересів Клієнта у одному судовому засіданні - 02.06.2026.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову.
Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є покладення витрат (пропорційно задоволеним позовним вимогам) на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем, на відповідача.
Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням від 02.06.2026 позов задоволено частково. Ухвалено стягнути із ТОВ "АК ПОЛІССЯ" на користь ФОП Германа С.О. 157 277 грн 60 коп основного боргу, 13 775 грн 79 коп. пені, 1 370 грн 25 коп. 3 % річних. У решті позовних вимог про стягнення 2 895 грн 64 коп. пені - відмовлено.
Таким чином, 11 801 грн 80 коп. судових витрат позивача на професійну (правничу) допомогу покладається на відповідача (пропорційно задоволеним позовним вимогам).
У решті вимог позивача по стягненню витрат на професійну (правничу) допомогу на суму 198 грн 20 коп. суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 202, 222, 221, 244 ГПК України, суд 

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Германа Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/557/26 задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ПОЛІССЯ" (вул. Аерофлотська, будинок 2-Б селище міського типу Зарічне, Зарічненський р-н, Рівненська обл., 34000; код ЄДРПОУ 41756288) на користь Фізичної особи-підприємця Германа Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 11 801 (одинадцять тисяч вісімсот одна) грн 80 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. У решті вимог позивача по стягненню витрат на професійну (правничу) допомогу на суму 198 грн 20 коп. - відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Повне додаткове рішення складене та підписане суддею "23" червня 2026 року.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя   І.О. Пашкевич