ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2026 р. справа № 300/2811/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Зварич Юлія Анатоліївна, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Зварич Юлія Анатоліївна, звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 23.06.2026 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області через Головне управління Національної гвардії України із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника – її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з пунктом 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Однак, відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію у разі втраті годувальника лише з 25.08.2025 – дня надходження до відповідача документів від Головного управління Національної гвардії України, а не з 30.01.2025 - дня смерті чоловіка позивача. Позивач не погоджується з датою призначення пенсії, оскільки пенсія у разі втрати годувальника призначається з дня смерті годувальника. Як наслідок, слід зобов`язати відповідача переглянути дату призначення пенсії позивачу, а саме з 30.01.2025 - дня, що настає за днем смерті годувальника.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечив. Зазначив, що відповідно до ч.2 статті 50 Закону №2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією. Відповідно до приписів пункту 11 Розділу І Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом). Вказав, що 25.08.2025 на адресу Головного управління надійшли документи для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 . Згідно з матеріалами пенсійної справи чоловік позивача — ОСОБА_2 на момент смерті був військовослужбовцем та загинув під час виконання обов?язків військової служби. На підставі наданих документів позивачу з 25.08.2025 призначено пенсію в разі втраті годувальника в розмірі 70% грошового забезпечення відповідно до Закону №2262-ХIІ. Вважав, що до спірних правовідносин не застосовуються приписи пункту 3 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, оскільки в даному випадку спеціальною нормою є частина друга статті 50 Закону №2262-ХІI. Оскільки, відповідачу документи про призначення пенсії надійшли 25.08.2025, то саме з цієї дати і призначено пенсію позивачу. Таким чином, у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втраті годувальника з 30.01.2025 - дня, що настає за днем смерті годувальника.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.05.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.
Тому, при розгляді даної справи відповідь на відзив представника позивача суд не бере до уваги.
Суд, розглянувши відповідно до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.09.2024 (а.с.44).
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27.05.2025, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05.02.2025 складено відповідний актовий запис № 405 (а.с.42).
Відповідно до постанови Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 25.03.2025 №72 травма, що призвела до смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та причина смерті, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.43).
ОСОБА_1 23.06.2025 через Головне управління Національної гвардії України звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії в зв`язку із втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2 (а.с.28-29).
Головне управління Національної гвардії України листом від 18.08.2025 №27/13/4-27238-2025, який 25.08.2025 за №4257/5 зареєстрований у Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, надіслало необхідні документи для призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника (а.с.25).
За результатом розгляду вказаної заяви та поданих документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначено ОСОБА_1 пенсію у разі втрати годувальника – її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 25.08.2025 (а.с.24).
За наслідками розгляду звернення позивача від 25.11.2025 відповідач листом від 24.12.2025 №13043-12136/Я-02/8-0900/25 повідомив, що 25.08.2025 Головним управлінням Національної Гвардії України було направлено на адресу відповідача заяву та інші необхідні документи для призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника за загиблого чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 . В ході розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ст.ст.30, 36 Закону №2262-ХІІ. При цьому, відповідно до ст. 30 Закону №2262-ХІІ та з врахуванням статті 48 Закону №2262-ХІІ і пункту 5 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсію в разі втрати годувальника призначено з 25.08.2025 (а.с.8-9).
Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (частина 1 статті 92 Конституції України).
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Стаття 1 Закону №1788-ХІІ передбачає, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону №1788-ХІІ визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію (ст.7 Закону №1788-ХІІ).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом № 1058-IV.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Статтею 9 Закону № 1058-IV встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (пункт 1 частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV).
Згідно з частиною 3 статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами пункту 3 частини 1статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Разом із цим, статтею 1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Відповідно до статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
У статті 30 Закону № 2262-ХІІ визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.
Частиною 2 статті 50 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.
Отже, цією нормою встановлено, що батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262-ХІІ, така пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
На виконання вимог Закону № 2262-ХІІ постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 3-1).
Цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян».
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника подається членом сім`ї військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію згідно із Законом, якому на дату смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсії, зокрема Національної гвардії України. 
Заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1 до цього Порядку), припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (заява про виплату пенсії (додаток 2 до цього Порядку)), заява про працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби) (додаток 3до цього Порядку), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4до цього Порядку), заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 5до цього Порядку), заява про виплату допомоги на поховання (додаток 6до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.
Таким чином, особливості призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV та відповідно до Закону № 2262-ХІІ є відмінними.
Суд зазначає, що до спірних правовідносин не застосовуються приписи пункту 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV, оскільки спеціальною нормою в даному випадку є приписи частини 2 статті 50 Закону № 2262-ХІІ, якими передбачено, що пенсія у разі втрати годувальника, призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ, призначається з дня звернення за пенсією.
Як вже встановлено судом, чоловік позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач із заявою про призначення пенсії до уповноваженого органу Національної гвардії України звернулася 23.06.2025.
При цьому, з Головного управління Національної гвардії України до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 25.08.2025 надійшли документи необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Суд вважає, що саме з 23.06.2025, тобто з дня звернення ОСОБА_1 за пенсією до уповноваженого органу (структурного підрозділу) Національної гвардії України, пенсійний орган має призначити позивачу пенсію у разі втрати годувальника, а не з дня надходження матеріалів з Головного управління Національної гвардії України до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (тобто з 25.08.2025).
При цьому, суд відхиляє як безпідставні твердження позивача, що вона набула право на призначення пенсії у разі втрати годувальника з 29.01.2025 (з дня смерті годувальника), оскільки пенсія у разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262-ХІІ призначається з дня звернення за пенсією, тобто з 23.06.2025, що узгоджується із приписами частини 2 статті 50 цього ж Закону та Порядку № 3-1.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно призначено позивачу пенсію у разі втрати годувальника з 25.08.2025 (дня надходження матеріалів з Головного управління Національної гвардії України). 
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення статті 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам.
З метою відновлення порушеного права позивача на належну їй пенсію та виходячи з принципу ефективності такого захисту, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262-ХІІ з 23.06.2025, тобто з дня звернення позивача за призначенням пенсії до уповноваженого органу (структурного підрозділу) Національної гвардії України. 
Разом з цим, обов`язок суду наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення (пункт 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень).
Підсумовуючи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Зварич Юлія Анатоліївна, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає до часткового задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника з 25.08.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул.Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ) призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) з 23.06.2025 пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Могила А.Б.