ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року
м. Київ
справа № 990/31/26
провадження № 11-63заі26
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Кривенди О. В.,
суддів Банаська О. О., Білоконь О. В., Гімона М. М., Ємця А. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Мазура М. В., Мартинюк Н. М., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Ступак О. В., Тітова М. Ю., Ткача І. В., Уркевича В. Ю.
розглянула в порядку письмового провадження справу № 990/31/26 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2026 року (судді Хохуляк В. В., Бившева Л. І., Білоус О. В., Гончарова І. А., Олендер І. Я.),
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1. У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до ВККС, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ВККС з 15 грудня 2022 року щодо навмисного незастосування відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та статті Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Закон № 3477-IV) рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 27 березня 2025 року у справі «Головчук проти України» (заяви № 16111/19 та № 4737/21) та від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» при вирішенні питання по заявах позивача про переведення його до іншого суду у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду м. Києва та неухвалення рішення з 07 червня 2018 року про підтвердження або непідтвердження здатності ОСОБА_1 здійснювати правосуддя у відповідному суді, що призвело до порушення статті 8 Конвенції;
- зобов`язати ВККС застосовувати відповідно до статті 46 Конвенції та статті 2 Закону № 3477-IV рішення ЄСПЛ від 27 березня 2025 року у справі «Головчук проти України» (заяви № 16111/19 та № 4737/21) та від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» при вирішенні питання по заявах позивача про переведення його до іншого суду у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду м. Києва та неухвалення рішення з 07 червня 2018 року про підтвердження або непідтвердження здатності ОСОБА_1 здійснювати правосуддя у відповідному суді;
- визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо нерозгляду у місячний строк відповідно до Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» та порядку, встановленого статтями 82, 82-1, 93, 98, 101 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), на пленарному засіданні Комісії заяв ОСОБА_1 від 10 та 23 жовтня 2025 року з урахуванням його заяв про переведення до іншого суду від 01 вересня та 27 листопада 2023 року про надання рекомендації про переведення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 без конкурсу, до закінчення проходження кваліфікаційного оцінювання на відповідність посаді судді (не закінчено з причин, не залежних від судді), до новоутвореного суду - Київського міського окружного адміністративного суду (код ЄДРПОУ № 44951485), до Спеціалізованого окружного адміністративного суду (код ЄДРПОУ № 45956416), до Одеського окружного адміністративного суду (код ЄДРПОУ 35118626) за місцем постійного проживання позивача;
- зобов`язати ВККС розглянути заяви ОСОБА_1 від 10 та 23 жовтня 2025 року з урахуванням його заяв до Комісії про переведення до іншого суду від 01 вересня та 27 листопада 2023 року, з огляду на ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва надати позивачу рекомендацію про переведення його без конкурсу, до закінчення проходження кваліфікаційного оцінювання на відповідність посаді судді (не закінчено з причин, не залежних від судді), до одного з новоутворених судів: Київського міського окружного адміністративного суду (код ЄДРПОУ № 44951485), або Спеціалізованого окружного адміністративного суду (код ЄДРПОУ 45956416), або до Одеського окружного адміністративного суду (код ЄДРПОУ 35118626) за місцем постійного проживання позивача;
- визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо неухвалення рішення з 07 червня 2018 року про підтвердження або непідтвердження здатності ОСОБА_1 здійснювати правосуддя у відповідному суді відповідно до статті 84 Закону № 1402-VIII та підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 09 грудня 2023 року № 3511-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» (далі - Закон № 3511?IX);
- зобов`язати ВККС ухвалити рішення відповідно до підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3511-IX про закінчення проведення кваліфікаційного оцінювання та підтвердження здатності позивача здійснювати правосуддя на посаді у відповідному суді у зв`язку із закінченням (30 червня 2024 року) шестимісячного строку для проведення кваліфікаційного оцінювання, встановленого підпунктом 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві перехідні положення» Закону № 3511-IX.
Рух адміністративного позову та короткий зміст ухвали суду першої інстанції
2. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 02 лютого 2026 року відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про:
- визнання протиправною бездіяльності ВККС щодо неухвалення рішення з 07 червня 2018 року про підтвердження або непідтвердження здатності ОСОБА_1 здійснювати правосуддя у відповідному суді відповідно до статті 84 Закону № 1402-VIII та підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3511-IX;
- зобов`язання ВККС ухвалити рішення відповідно до підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3511-IX про закінчення проведення кваліфікаційного оцінювання та підтвердження здатності позивача здійснювати правосуддя на посаді у відповідному суді у зв`язку із закінченням (30 червня 2024 року) шестимісячного строку для проведення кваліфікаційного оцінювання, встановленого підпунктом 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві перехідні положення» Закону № 3511-IX.
3. У решті вимог позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
4. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 10 квітня 2025 року у справі № 990/257/24 за позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) від 18 вересня 2025 року, у задоволенні позову відмовив.
5. Проаналізувавши підстави та предмет позову та враховуючи склад сторін у цій справі, суд дійшов висновку, що у цьому випадку наявні підстави для відмови у відкритті провадження в частині пред`явлення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ВККС щодо неухвалення рішення про підтвердження або непідтвердження здатності позивача здійснювати правосуддя та зобов`язання ВККС ухвалити рішення про закінчення проведення кваліфікаційного оцінювання позивача, оскільки у цій справі має місце спір між тими самими сторонами, він стосується одного й того самого предмета, виник з тих самих підстав, що й у справі № 990/257/24, за наслідком розгляду якого Верховний Суд як суд першої інстанції прийняв рішення про відмову в задоволенні позову, що набрало законної сили.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
6.  ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження та звернувсядо Великої Палати з апеляційною скаргою, за змістом якої просить скасувати зазначене судове рішення у частині відмови у відкритті провадження та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у цій частині.
7. Як можна зрозуміти з доводів апеляційної скарги, позивач переконує, що позовні вимоги, викладені у пунктах 5 та 6 позовної заяви від 27 січня 2026 року (за якими суд відмовив йому у відкритті провадження у справі № 990/31/26), відрізняються за суттю від заявлених вимог у справі № 990/257/24. Мотиви скарги в основному зводяться до того, що після ухвалення судових рішень у справі № 990/257/24 бездіяльність відповідача триває, що своєю чергою дає можливість оскаржити таку бездіяльність у будь-який час.
8. Зазначає, зокрема, те, що у пункті 5 позовної заяви від 27 січня 2026 року він просить суд визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо неухвалення рішення про підтвердження або непідтвердження його здатності здійснювати правосуддя з 07 червня 2018 року. Натомість у справі № 990/257/24 він не просив визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо неухвалення рішення із цієї дати та за період 2025-2026 років. На переконання позивача, бездіяльність відповідача триває у часі, а оскаржуваним рішенням суд незаконно відмовляє йому в доступі до правосуддя.
9. Щодо заявлених у пункті 6 позовної заяви від 27 січня 2026 року вимог ОСОБА_1 зазначає, що з моменту прийняття Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду рішення від 10 квітня 2025 року у справі № 990/257/24 минув рік, однак оскільки кваліфікаційне оцінювання відносно нього не завершилось, то він вправі звертатися до суду повторно з метою оскаржити протиправну, з його погляду, бездіяльність Комісії.
Позиція відповідача
10. У відзиві на апеляційну скаргу ВККС просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
11. Відповідач вважає, що в ухвалі від 02 лютого 2026 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в частині пред`явлення вимог про визнання протиправною бездіяльності ВККС щодо неухвалення рішення про підтвердження або непідтвердження здатності позивача здійснювати правосуддя та зобов`язання Комісії ухвалити рішення про закінчення проведення кваліфікаційного оцінювання позивача, оскільки у цій справі має місце спір між тими самими сторонами, він стосується одного й того самого предмета, виник з тих самих підстав, що й у справі № 990/257/24, за наслідком розгляду якого Верховний Суд прийняв рішення про відмову в задоволенні позову, що набрало законної сили. 
12. Наголошує, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з правовою оцінкою суду та спроби повторного розгляду тотожного спору. Заявлені відмінності у формулюванні позовних вимог, часових межах та додаткових обставинах не змінюють ані предмета, ані підстав позову.
13. Вважає оспорювану ухвалу законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують висновків суду.
Рух апеляційної скарги
14. Велика Палата ухвалою від 12 березня 2026 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , а ухвалою від 02 квітня 2026 року призначила цю справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи на 21 травня 2026 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
15. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, Велика Палата дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
16. Статтею 6 Конвенції установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
17. Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
18. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
19. Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
20. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
21. Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного із цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
22. Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
23. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.
24. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з такого.
25. З адміністративного позову в цій справі слідує, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ВККС. Частину вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії позивач заявляє так:
- визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо неухвалення рішення з 07 червня 2018 року про підтвердження або непідтвердження здатності ОСОБА_1 здійснювати правосуддя у відповідному суді відповідно до статті 84 Закону № 1402-VIIIта підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3511-IX;
- зобов`язати ВККС ухвалити рішення відповідно до підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3511-IX про закінчення проведення кваліфікаційного оцінювання та підтвердження здатності позивача здійснювати правосуддя на посаді у відповідному суді у зв`язку із закінченням (30 червня 2024 року) шестимісячного строку для проведення кваліфікаційного оцінювання, встановленого підпунктом пункту 3 розділу II «Прикінцеві перехідні положення» Закону № 3511-IX.
26. Разом з тим відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Судурішенням від 10 квітня 2025 року у справі № 990/257/24 за позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення, залишеним без змін постановою Великої Палати від 18 вересня 2025 року, у задоволенні позову відмовив.
27. Згідно із судовим рішенням у справі № 990/257/24 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до ВККС та з урахуванням уточнень до позовної заяви просив, зокрема:
- визнати протиправною бездіяльність ВККС щодо незавершення відповідно до підпункту 2 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3511-IX проведення оцінювання на відповідність займаній посаді суддів, яких обрано суддями безстроково до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та стосовно яких до набрання чинності цим Законом надійшли висновки Громадської ради доброчесності про невідповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності;
- зобов`язати ВККС відповідно до підпункту 2 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3511-IX розглянути питання відповідно до порядку, встановленого статтями 93, 98, 101 Закону № 1402-VIII, на пленарному засіданні ВККС та ухвалити рішення щодо завершення проведення кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1. у зв`язку із закінченням (30 червня 2024 року) шестимісячного строку для проведення кваліфікаційного оцінювання, встановленого пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3511-IX.
28. Як правильно встановив суд першої інстанції, предмет позову в заявленій частині позовних вимог - визнання бездіяльності ВККС та зобов`язання ВККС вчинити певні дії, а саме незавершення у встановлений законом термін проведення кваліфікаційного оцінювання позивача та необхідність ухвалення рішення про завершення проведення кваліфікаційного оцінювання, підстава - незгода позивача з незавершенням ВККС у строк, передбачений пунктом 3 розділу ІІ Закону № 3511-ІХ, проведення кваліфікаційного оцінювання. Указані вимоги виникли з тих самих обставин і фактів.
29. Зважаючи на наведене, Велика Палата погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбаченої пунктом 2 частини першої статті 170 КАС України підстави для відмови у відкритті провадження у справі № 990/31/26 в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності ВККС щодо неухвалення рішення про підтвердження або непідтвердження здатності позивача здійснювати правосуддя та зобов`язання Комісії ухвалити рішення про закінчення проведення кваліфікаційного оцінювання позивача, оскільки Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 10 квітня 2025 року у справі № 990/257/24 вирішив спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
30. Плин часу, на який посилається позивач, не змінює правової природи спірних відносин, які вже були предметом судового розгляду та отримали остаточну оцінку в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2025 року у справі № 990/257/24, залишеному без змін постановою Великої Палати від 18 вересня 2025 року. Повторне звернення з тотожними вимогами є нічим іншим, як спробою порушити принцип правової визначеності та обійти остаточність судового рішення.
31. Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
32. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
33. Згідно з положеннями статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
34. Ураховуючи наведене, Велика Палата не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2026 року у справі № 990/31/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач О. В. Кривенда 
Судді:  О. О. Банасько Н. М. Мартинюк
О. В. Білоконь К. М. Пільков
М. М. Гімон С. О. Погрібний
А. А. Ємець Н. С. Стефанів
Л. Ю. Кишакевич О. В. Ступак
В. В. Король М. Ю. Тітов
С. І. Кравченко І. В. Ткач
М. В. Мазур В. Ю. Уркевич