Справа № 459/525/26 
Провадження № 2/459/205/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

18 травня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області 
в складі головуючого судді Новосада М.Д., 
з участю секретаря судового засідання Фецан Ю. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У С Т А Н О В И В :
12.02.2026 представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просив стягнути з нього на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1503-7438 в розмірі 26534,24 гривень, з яких: заборгованість за кредитом – 6 400 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 17 318,40 гривень; заборгованість за процентами на підставі ст 625 ЦК – 2 624 гривень; заборгованість по комісії – 191,84 гривень та вирішити питання судових витрат. 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.01.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про надання кредиту №1503-7438. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 6 400,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період – 14 днів; комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка – 0,90 % в день; стандартна % ставка – 1,00 % в день. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Так, станом на 19.01.2026 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 26 534,24 гривень, з яких: заборгованість за кредитом – 6 400 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 17 318,40 гривень; заборгованість за процентами на підставі ст 625 ЦК – 2 624 гривень; заборгованість по комісії – 191,84 гривень. На підставі наведеного, просить заявлені позовні вимоги задоволити.
Ухвалою від 02.03.2026 у справі було відкрито спрощене позовне провадження.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання, яким просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач у судові засідання, призначені на 03.04.2026, 18.05.2026 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи та які повернулися на адресу суду з відміткою відмови від отримання та про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідач не подавала, про причини неявки не повідомляла. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. 
Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. 
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомленою про розгляд справи належним чином. 
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Судом установлено, що 27.01.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1503-7438. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: загальний розмір кредиту 6 400,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 0,90 % в день; стандартна % ставка: 1,00 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку користування Позичальником права користування кредитом за зниженою процентною ставкою (а.с.11-21). 
Даний договір кредитної лінії укладено в електронному вигляді за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» - А1696.
Додатком №2 до договору є таблиця обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, яка містить графік платежів (а.с.32-34).
Також в матеріалах справи містяться Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», затверджені наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 113-П від 31.10.2024, які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1696 (а. с. 22-31).
Згідно із п. 2.2 кредитного договору Кредитодавець відкрив кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом та інші платежі передбачені цим Договором у порядку, передбаченому цим Договором. 
В п. 4.7 кредитного договору передбачено, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту). Згідно п.4.3 кредитного договору тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. 
Згідно п.4.6 договору стандартна процентна ставка становить 1% за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 4.9 Кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 22.11.2025.
Як зазначено в п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий Кредит в останній календарний день Строку кредитування згідно графіку платежів за договором за зниженою ставкою, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.
27.01.2025 на виконання Кредитного договору №1503-7438 від 27.01.2025 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було видано відповідачу кредитні кошти у сумі 6 400 грн, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та копією квитанції LIQPAY від 27.01.2025 про проведення платіжної операції на суму 6 400 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 (а. с. 35, 36).
Із розрахунку заборгованості за Договором №1503-7438 від 27.01.2025, складеного позивачем станом на 19.01.2026 вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 26 534,24 грн, з яких: 6 400 грн основний борг, 17318,40 грн залишок відсотків, 2 624 грн залишок відсотків за ст.625 ЦК України, 191,84 грн залишок комісій (а. с. 37-41).
Згідно із ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вищевказаний спірний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Судом встановлено, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
Як встановлено вище, відповідач в односторонньому порядку не виконує умови, укладеного нею Договору, що призвело до виникнення заборгованості.
Відповідач здійснила дві оплати на погашення кредитного зобов`язання, 18.02.2025 року сплатила суму 1 926,48 грн та 23.02.2025 сплатила суму 1408,08грн., що зараховано на оплату комісій, відсотків по ст. 625 ЦК України та не погашених відсотків.
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту за Кредитним договором в розмірі 191,84 грн, суд зазначає наступне.
Згідно п. 4.7 Договору комісія за видачу кредиту 20% від суми виданого кредиту.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 1280 грн., встановлена в п. 4.7 Договору, є платою безпосередньо за надання кредиту позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що положення договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 191,84 грн суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вищезазначеної заборгованості за комісією за надання кредиту. 
Також, звертаючись з позовними вимогами, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило також стягнути заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 2 624 грн.
Згідно п.8.2 кредитного договору у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 73000 процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦК України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії за видачу кредиту , та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховується на раніше нараховані проценти на підставі ст. 625 ЦК України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення в сумі, що не перевищує 1% від неповернутої позичальником суми кредиту. Кредитодавець не нараховує проценти річних відповідно до цього пункту договору на суму заборгованості, яка є меншою ніж 100 гривень. Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Так як відповідач звільнена від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК за даним договором під час дії воєнного стану, а відтак відсутні підстави для стягнення з останньої нарахованих відсотків на підставі ст. 625 ЦК у розмірі 2624,00 грн.
Враховуючи наведене та те, що відповідач здійснила оплати, які зараховано на оплату комісій, відсотків по ст. 625 ЦК України та не погашених відсотків, то слід зробити перерахунок даних сум.
Згідно розрахунку заборгованості з 27.01.2025 року по 09.02.2025 року було нараховано відсотки за зниженою відсотковою ставкою 0,90% в сумі 806,40 грн (14 днів*57,60грн). З 10.02.2025 по 18.02.2025 було нараховано відсотки за стандартною відсотковою ставкою 1% в сумі в сумі 576 грн (9 днів* 64грн). 18.02.2025 року відповідачем сплачено 1926,48 грн, які позивач зарахував на погашення відсотків по ст. 625 ЦК України та частково на оплату комісій та не погашених відсотків. 
Оскільки позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК та п. 4.7 Договору визнаний нікчемним, то сплачена відповідачем 18.02.2025 року сума 1926,48 грн погашає повністю нараховані відсотки в сумі 1 382, 40 грн та частково тіло кредиту в сумі 544,08 грн. Тобто станом на 18.02.2025 року залишилося не сплаченим лише тіло кредиту в сумі 5855,92 грн.
З 19.02.2025 по 23.02.2025 року мають бути нараховані відсотки за зниженою відсотковою ставкою 0,90% на суму 263,50 грн (5 днів*52,70грн).
23.02.2025 відповідачем сплачено 1408,08грн, які зараховані позивачем на сплату відсотків та частково на комісію.
Таким чином, дана сума погашає нараховані відсотки за період з 19.02.2025 по 23.02.2025 на суму 263,50 грн, та частково погашає тіло кредиту на суму 1 144,58 грн. Тобто станом на 23.02.2025 залишилося не сплаченим тіло кредиту на суму 4 711,34 грн.
В подальшому, з 24.02.2025 по 09.03.2025 мають бути нараховані відсотки за зниженою відсотковою ставкою 0,90% на суму 593,60 грн (14 днів*42,40грн). З 10.03.2026 по 22.11.2025 по стандартній відсотковій ставці 1% в сумі в сумі 12154,38 грн (258 днів* 47,11грн).
Таким чином з 24.02.2025 по 22.11.2025 нараховано відсотків на загальну суму 12 747,98 грн.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1503-7438 від 27.01.2025 у розмірі 17 459,32 грн, з яких: 4 711,34 грн становить основний борг, 12 747,98 грн проценти.
Беручи до уваги часткове задоволення позову, керуючись положенням ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1751,86 грн судового збору згідно з таким розрахунком: 17 459,32 (сума задоволених позовних вимог)*100/26 534,24 (сума заявлених позовних вимог) = 65,80% (частина задоволених позовних вимог); 2662,40*65,80%/100%= 1751,86 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598, бульвар Л. Українки, 26, офіс 407, м. Київ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором №1503-7438 від 27.01.2025 в розмірі 17 459,32 грн, з яких: 4711,34 грн становить заборгованість за кредитом, 12 747,98 грн заборгованість за нарахованими процентами. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 1751,86 грн судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повний текст рішення складено 18.05.2026.

Суддя: М. Д. Новосад