Справа № 405/602/26 
н/п : 2/397/562/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

29.04.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Мирошниченка Д.В., 
за участю: секретаря судового засідання – Волошаненко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС»)до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 11260,00 грн., а також судових витрат пов`язаних з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.
Позов мотивований тим, що 24.07.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9871122, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5750,00 грн. На виконання умов кредитного договору, 24.07.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № 4441-11ХX-XXXX-7104, що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з відміткою та додатком до нього. 20.01.2025 у вказаних правовідносинах відбулася зміна кредитора на ТОВ «ФК «ЕЙС». Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на час подання позовної заяви до суду становить 11260,00 грн., яку позивач просить стягнути.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Даною ухвалою за клопотанням представника позивача також витребувано в АТ «Універсалбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності відповідачу платіжної картки та факту зарахування останньому грошових коштів (а.с. 118-119).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 12). 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу місця реєстрації відповідача, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 26.02.2026 № 2393194. Поштове відправлення отримано відповідачем 11.04.2026. Про причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених вимог не скористався (а.с. 108, 126).
Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК Українищодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.
Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відтак, справа розглядається за правилами спрощеного провадження на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що 24.07.2024 відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, правилами надання грошових коштів у позик, в тому числі на умовах фінансового кредиту. У подальшому 24.07.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9871122. За умовами договору ТОВ «Макс Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн., а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається строком на 360 днів. Відповідно до п. 1.8, 1.8.1, 1.9, 1.9.1 орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 11985,72%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладення цього договору становить 9472,53%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 31850,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 31512,50 грн.
24.07.2024 ТОВ «Макс Кредит» перераховано кошти в сумі 5000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн». Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9871122 від 24.07.2024загальна сума заборгованості 11 260,00 грн. 
20.01.2025 ТОВ «Макс кредит» та позивач уклали договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС згідно умов якого фактору відступлено права грошової вимоги до боржників за договорами позики вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками.
Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 20012025-МК/ЕЙС від 20.01.2025 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 11260,00 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 20012025-МК/ЕЙС від 20.01.2025 та реєстром боржників.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 частини 1статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно зі ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Судом достовірно встановлено, що позичальник зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договору, суму заборгованості не сплачує.
З огляду на викладене, позивачем доведено належними доказами укладення відповідачем кредитного договору № 00-9871122 від 24.07.2024та неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, наявності заборгованості за кредитним договором в розмірі 11260,00 грн., що складається з 5750,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 5510,00 грн. заборгованості за відсотками. 
Доказів, що спростовують позовні вимоги та розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «ЕЙС» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збору розмірі 2662,40 гривень.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткової угоди № 25770858495від 11.09.2025 до договору про надання правничої допомоги, акту приймання – передачі наданих послуг від 01.10.2025 до вказаного договір, встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача становить 7000,00 грн., а тому такі витрати також необхідно стягнути з відповідача. 
Керуючись ст.ст.137, 141, 259, 263-265, 274, 279-282, 284, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9871122 від 24.07.2024у розмірі 11260 (одинадцять тисяч двісті шістдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 7000 (сім тисяч) гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
На заочне рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», адреса: 02090, місто Київ, вул. Алматинська, 8, офіс 310а, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Суддя Д.В. МИРОШНИЧЕНКО