Справа № 468/1139/25
2/468/64/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
56101 Миколаївська область м. Баштанка вул. Полтавська 43

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Зарванської Л.В., позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу №468/1139/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в спілкуванні з онуком, визначення способу участі у вихованні онука та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні онука (треті особи: Служба у справах дітей Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, Служба у справах дітей Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області), 

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до відповідачки з позовом про усунення перешкод в спілкуванні з онуком та визначення способу її участі у спілкуванні та вихованні онука.
На обґрунтування вимог позивачка зазначила, що у відповідачки та її сина ОСОБА_5 є дитина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Останнім часом відповідачка створює перешкоди для спілкування та участі позивачки у вихованні її онука, не дає брати онука додому до позивачки, не дає можливості бачитись та спілкуватись з онуком.
На підставі викладеного, позивачка просила ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідачку не чинити їй перешкоди у спілкуванні з онуком, а також визначити спосіб її участі у спілкуванні та вихованні онука шляхом зустрічі та спільного дозвілля без присутності матері щотижня у будь-який один вихідний день за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та за бажанням та згодою самої дитини за місцем проживання позивачки, в тому числі із ночівлею один раз на місяць за бажанням та згодою самої дитини; зустрічі з онуком за бажанням та згодою останнього без присутності матері щороку у день народження баби, в тому числі в майбутньому і у позашкільний час, до 20.00 год.; зустрічі з онуком за його бажанням та згодою без присутності матері щороку наступного дня після його дня народження, в тому числі згодом і у позашкільний час, до 19.00 год. 

Позов надійшов до суду 26.05.2025 року.
16.06.2025 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, зобов`язано орган опіки та піклування - Службу у справах дітей Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області надати висновок щодо розв`язання спору.
04.07.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача заперечила проти задоволення позову, оскільки позивачка не надала доказів перешкоджання їй у спілкуванні з онуком, а відповідачка наявність таких фактів заперечує. Відповідачка заперечує проти заявлених позивачкою способів її участі у спілкуванні та вихованні онука, оскільки спілкування баби з онуком без присутності матері не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, крім того, з позивачкою проживає батько дитини, якому рішенням органу опіки та піклування визначена можливість побачень з дитиною лише у присутності матері, тому це суперечитиме такому рішенню органу опіки та піклування. Також з позивачкою проживають інші особи, щодо яких судом розглядались кримінальні провадження за ч.1 ст. 263 КК України, тому відвідування дитиною вказаного житла може негативно вплинути на право дитини перебувати в безпечному середовищі. Відповідачка просила стягнути з позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в межах орієнтовної суми в 80 000 грн.
04.07.2025 року від відповідачки надійшов зустрічний позов, в якому вона просила визначити позивачці інший спосіб участі у спілкуванні та вихованні онука шляхом її побачень (зустрічей) з онуком у присутності матері за місцем проживання дитини, до того, як дитині виповниться 6 років, день та час зустрічей має узгоджуватися з матір`ю дитини за 5 днів до зустрічі; побачень (зустрічей) з онуком без присутності матері за місцем проживання дитини з рази на місяць по 4 години, після того, як дитині виповниться 6 років, день та час зустрічей має узгоджуватися з матір`ю дитини за 5 днів до зустрічі. Відповідні зустрічі повинні відбуватися лише за умови задовільного самопочуття та стану здоров`я дитини на момент зустрічі.
15.07.2025 року ухвалою суду зустрічний позов прийнятий спільного розгляду та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом, зобов`язано орган опіки та піклування за фактичним місцем проживання дитини – Гатненську сільську раду Фастівського району Київської області надати висновок щодо розв`язання спору.
28.08.2025 року ухвалою суду за клопотанням сторони відповідача за первісним позовом витребувані додаткові докази та вдруге зобов`язано орган опіки та піклування за фактичним місцем проживання дитини – Гатненську сільську раду Фастівського району Київської області надати висновок щодо розв`язання спору.
24.09.2025 року ухвалою суду до участі у справі в якості органу опіки та піклування за фактичним місцем проживання дитини залучена Служба у справах дітей Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, яку зобов`язано надати висновок щодо розв`язання спору.
22.10.2025 року ухвалою суду вдруге зобов`язано орган опіки та піклування за фактичним місцем проживання дитини – Службу у справах дітей Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області надати висновок щодо розв`язання спору.
17.11.2025 року від позивачки за первісним позовом надійшла заява, в якій вона додатково до заявлених в позові позовних вимог просила визначити їй можливість раз на три місяці брати дитину на тиждень до себе у разі, якщо дитина фактично проживатиме поза межами Миколаївської області.
19.12.2025 року ухвалою суду зобов`язано залучені до справи органи опіки та піклування за фактичним місцем проживання дитини та за місцем проживання баби (Службу у справах дітей Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області та Службу у справах дітей Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області) провести обстеження житлово-побутових умов їх проживання, організувати обмін між собою відповідними актами, організувати взаємодію між собою та надати висновок щодо розв`язання спору.
28.01.2026 року до суду надійшов письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання даного спору.
24.02.2026 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник первісний позов підтримали та просили його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечили. Вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в заявленому стороною відповідача розмірі вважали неспівмірними та необґрунтованими. 
В судовому засіданні відповідачка за первісним позовом та її представник заперечили проти задоволення первісного позову та підтримали зустрічний позов.

Вислухавши пояснення сторін, показання відповідачки ОСОБА_3 в якості свідка, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 ; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.12.2022 року по справі №468/1552/22-ц; копію договору про надання правничої допомоги №39/25 від 30.06.2025 року; копію рішення виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 19.12.2022 року №141; копію повідомлення Баштанського районного суду Миколаївської області від 10.07.2025 року; довідку Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 05.09.2025 року; копію повідомлення Баштанського районного суду Миколаївської області від 02.09.2025 року; копію вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.07.2025 року №468/1126/25; копію довідки Новополтавського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 23.09.2025 року; копію акту обстеження умов проживання від 14.01.2026 року; копію акту обстеження умов проживання від 15.01.2026 року; висновок органу опіки та піклування; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 01.04.2026 року; копії платіжних інструкцій), суд, розглянувши спір між сторонами в межах пред`явлених вимог та на підставі наданих ними доказів, приходить до висновку про можливість часткового задоволення первісного позову та необхідність відмови в задоволенні зустрічного позову. 

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є рідною бабою дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 19.12.2022 року №141 батькові дитини ОСОБА_5 визначені способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом регулярних зустрічей з дитиною у присутності матері. 
Позивачка та відповідачка, мати дитини, останнім часом не дійшли згоди щодо способів участі баби у спілкуванні та вихованні онука

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Згідно зі ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Вирішуючи вимоги первісного позову про усунення перешкод у спілкуванні позивачки з онуком, суд враховує, що стороною позивача за первісним позовом не надані докази того, що мати дитини чинить позивачці перешкоди у спілкуванні з онуком. 
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому в постанові Верховного Суду від 12.01.2023 року №607/1377/22 вказано, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі в здійсненні нею свого права, тому задоволення вимоги баби та діда про зобов`язання одного з батьків дітей, з яким вони проживають, не чинити перешкоди в спілкуванні з онуками можливе лише за наявності таких перешкод.
За такого, в задоволенні позову в частині усунення перешкод в спілкуванні з онуком слід відмовити у зв`язку з недоведеністю.

При цьому відповідно до постанови Верховного Суду від 25.03.2024 року №742/1716/23 позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права діда й баби на спілкування з онуками. Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України – визначенні способів участі баби та діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування. 
Отже вимоги первісного та зустрічного позову про визначення способу участі у вихованні онука мають бути розглянуті судом по суті справи.

Вирішуючи вимоги зустрічного позову матері дитини про визначення способу участі баби у вихованні онука, суд виходить з того, що положення ст. 257 СК України передбачають право саме баби чи діда на спілкування з онуком та на участь у його вихованні.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Крім того згідно з п.4 ч.4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначається чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.
В даній справі спір стосується реалізації бабою її прав на спілкування з онуком та визначення способів такого спілкування та участі у вихованні дитини і в такому спорі не порушенні власне права відповідачки ОСОБА_3 як матері дитини, за захистом яких вона б мала звернутись до суду з відповідним позовом. В даному випадку відповідачка може в межах ініційованого позивачкою позову заперечувати проти вимог позову, запропонувавши інші спосіб та порядок участі баби у вихованні онука. 
За такого, у разі відсутності порушеного права особи її позов не може бути задоволений, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постанові від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 та постанові від 18 вересня 2023 року у справі №582/18/21.
У зв`язку з вказаним у задоволенні зустрічного позову належить відмовити через відсутність порушеного, невизнаного або оспореного права позивача за первісним позовом.

Вирішуючи вимоги первісного позову баби дитини про визначення способу її участі у вихованні онука, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Запропоновані в позові періодичні побачення баби з онуком, в тому числі пов`язані з днями їх народження, в достатній мірі забезпечать реалізацію її передбачених в ст. 257 СК України прав.
Разом з тим щодо можливості позивачці забирати дитину до себе додому, в тому числі на ночівлю, то мати дитини категорично таку можливість заперечила.
Натомість суду надані докази того, за місцем проживання позивачки допускалось незаконне зберігання зброї, що підтверджене вироком, який набрав законної сили. 
Підтверджені судовим рішенням факти зберігання за місцем проживання позивачки зброї безумовно становлять небезпеку для оточуючих мешканців такого житла, в тому числі для малолітньої дитини, та її перебування в такій обстановці не відповідатиме найвищим інтересам дитини на розвиток у безпечному середовищі.
За такого вимоги первісного позову про побачення баби з онуком за її місцем проживання та з можливістю його ночівлі за вказаних вище підстав та на даному етапі розвитку дитини не підлягають задоволенню.

Орган опіки та піклування у письмовому висновку вказав, що зустрічі баби з онуком мають відбуватись у присутності матері, проте жодного правового чи фактичного обґрунтування цього висновок не містить.
Натомість відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Отже, за загальним правилом відповідні побачення з дитиною не передбачає присутності інших осіб і лише в окремих випадках, якщо того потребують інтереси дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи і це є виключенням із загального правила та, як наслідок, потребує виключних для того підстав. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.04.2021 року по справі №638/12278/15-ц будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини; дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Натомість стороною відповідача за первісним позовом не надані докази того, що спілкування позивачки з онуком дійсно перешкоджає його нормальному розвитку.
Разом з тим сторони в ході судового провадження продемонстрували відсутність між собою взаєморозуміння з метою забезпечення найвищих інтересів дитини, відсутність між собою ефективного діалогу щодо цього.
За такого, спілкування баби з онуком у присутності матері, з одного боку, може створити для дитини негативну атмосферу такого спілкування, з іншого боку, може зумовити небажання дитини спілкуватися у такому форматі, внаслідок чого передбачене ст. 257 СК України право баби на участь у вихованні онука та спілкуванні з ним буде ілюзорним, не забезпеченим реальним механізмом реалізації та не відповідатиме найвищим інтересам дитини на гармонійний розвиток та спілкування з найближчими родичами. 
Також відповідно до постанови Верховного Суду від 21.09.2022 року по справі №172/456/21 порядок спілкування баби та/або діда з онуками повинен забезпечувати найкращі інтереси дітей, зокрема спілкування з онуками згідно з графіком має відбуватися з дотриманням режиму дітей та уникненням конфліктних ситуацій. 
Крім того відповідно до постанови Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі №176/1955/20 суд призначає зустрічі малолітніх дітей з батьком без присутності матері, якщо між батьками виникають конфлікти при дітях під час зустрічей за участю матері, що перешкоджає налагодити контакт батька з дітьми й негативно впливає на психологічний та емоційний стан дітей.
За такого, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо необхідності присутності матері при побаченнях баби з онуком, оскільки за описаних вище положень закону та правових висновків Верховного Суду такі побачення можливі без присутності матері з метою уникнення конфліктних ситуацій між матір`ю та бабою дитини, натомість вік дитини дає можливість саме таких зустрічей.

Щодо вимог заяви позивачки за первісним позовом від 17.11.2025 року (Т.1 а.с. 245), то така заява не є зміною предмету чи підстав позову, подана не у формі зміни позовних вимог, її копія не направлена протилежній стороні, тому вимоги цієї заяви не сприймаються судом як позовні вимоги. Натомість позивачка за первісним позовом не позбавлена права в подальшому у зв`язку зі зміною обставин звернутись з вимогою про зміну способу її участі у вихованні онука та спілкуванні з ним.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню з визначенням відповідних способів участі позивачки у вихованні онука та систематичному спілкуванні з ним. 
Зазначене є підставою для часткового задоволення первісного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки первісний позов підлягає задоволенню наполовину, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню половина витрат по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн (1211,20/2).
Разом з тим у зв`язку з тим, що у задоволенні первісного позову наполовину відмовлено, то половина витрат відповідачки на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з позивачки на її користь.
При цьому, оскільки відмовлено в задоволенні зустрічного позову, то витрати відповідача по сплаті судового збору за зустрічний позов відшкодуванню не підлягають.
Сторона відповідача надала докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 67 900 грн, що не перевищує заявленої у відзиві попередньої орієнтовної суми.
Натомість в супереч вимогам ч.6 ст. 137 ЦПК України сторона позивача за первісним позовом, заперечуючи проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, не надала доказів їх неспівмріності.
При цьому із заявленої до відшкодування суми витрат відповідача за первісним позовом на правничу правову допомогу 6000 грн сплачені за складання та подачу зустрічної позовної заяви, тому, оскільки в задоволенні зустрічного позову відмовлено, то вказані витрати не підлягають розподілу між сторонами.
Крім того відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За підготовку, очікування та участь у кожному засіданні відповідач сплатив своєму представнику по 4500 грн.
Разом з тим в даній справі саме відповідачка за первісним позовом кілька разів змінила своє місце фактичного проживання та місце проживання дитини, що зумовило необхідність залучення до участі у справі інших органів опіки та піклування (Гатненську сільську раду Фастівського району Київської області та Службу у справах дітей Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області) і подальше зобов`язання їх надати висновок чи налагодити взаємодію з іншим органом опіки та піклування для надання висновку. Саме у зв`язку з цим відкладались підготовчі засідання 24.09.2025 року, 22.10.2025 року, 19.12.2025 року. Підготовче засідання 17.11.2025 року не відбулося, про що сторони були повідомлені вчасно, та представник відповідача не брав участь в цьому засіданні. Тому не підлягають розподілу між сторонами витрати відповідача за участь її представника у вказаних вище чотирьох засіданнях на загальну суму 18 000 грн (4500 х4). 
Отже розподілу між сторонами підлягають витрати відповідача за первісним позовом на професійну правничу допомогу в сумі 43 900 грн (67 900 – (18 000 +6000)), половина з яких, як вказано вище через відмову у половині вимог первісного позову, підлягає стягненню з позивача на користь відповідача в сумі 21 950 грн (43 900/2).

Разом з тим відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. 
За такого з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом підлягає стягненню різниця у судових витратах в сумі 21 344,40 грн (21 950 грн – 605,60 грн).  На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині вимог про визначення способу участі у вихованні онука - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі баби ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом:
- зустрічі та спільного дозвілля без присутності матері щотижня у будь-який один вихідний день за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та за бажанням та згодою самої дитини в населеному пункті за місцем проживання дитини до 17.00 год.;
- зустрічі з онуком за бажанням та згодою останнього без присутності матері щороку у день народження баби в населеному пункті за місцем проживання баби до 19.00 год.;
- зустрічі з онуком за його бажанням та згодою без присутності матері щороку наступного дня після його дня народження в населеному пункті за місцем проживання дитини до 19.00 год.

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині вимог про усунення перешкод в спілкуванні з онуком – відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні онука – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 21 344 (двадцять одну тисячу триста сорок чотири) гривні 40 копійок в рахунок відшкодування різниці у судових витратах.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );
Треті особи: Служба у справах дітей Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (вул. Героїв Небесної Сотні, 38 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, ідентифікаційний код 44260502);
Служба у справах дітей Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області (вул. Москаленка, 35 с. Вільне Запоріжжя Баштанського району Миколаївської області, ідентифікаційний код 45874983).

Повне судове рішення складене 14.05.2026 року. 
Суддя: