Справа № 186/2182/25
Провадження № 2/643/2466/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Шинкаренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог 

ПАТ АБ «Укргазбанк» (позивач) просить стягнути: солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (відповідачі) заборгованість в розмірі 11340,55 грн.; з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 3279,87 грн. та судові витрати.

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги 

20.03.2012 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 66/2012-Р, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 157000,00 грн. на придбання житлової нерухомості. Відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 19.07.2023 повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 16,8 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, виходячи з 21,8 % річних. Виконання зобов`язань за кредитним договором були забезпечені договором поруки № 66/2012-Р/П1 від 20.03.2012, укладеним з відповідачем ОСОБА_2 . В порушення взятих на себе зобов`язань позичальник припинив належним чином сплачувати заборгованість за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 20.05.2021 по справі № 408/7573/19-ц позов Банку задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 66/2012-Р від 20.03.2012, яка утворилась після 11.10.2016, у сумі 126284,27 грн. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 66/2012-Р від 20.03.2012, строк сплати якої настав за період до 11.10.2016, у сумі 36523,48 грн. Стягнуто з відповідачів в рівних частинах понесені витрати по сплати судового збору в розмірі 2442,12 грн. 16.10.2024 Біловодським районним судом Луганської області видано виконавчі листи по справі № 408/7573/19-ц. З ухваленням рішення Біловодського районного суду Луганської області від 20.05.2021 зобов`язання відповідачів за кредитним договором не припинилися. В процесі виконавчих проваджень заборгованість згідно вказаного рішення суду остаточно була погашена лише в серпні 2025 року. Враховуючи тривале невиконання підтвердженого рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 20.05.2021 по справі № 408/7573/19-ц зобов`язання, у Банка виникле право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України та інфляційних втрат.
Ураховуючи наведене, позивачем нараховано: 
1) заборгованість за несвоєчасне погашення суми боргу в розмірі 126284,27 грн., яка підлягала стягненню солідарно з відповідачів згідно рішення Біловодського районного суду Луганської області від 20.05.2021 по справі № 408/7573/19-ц, в розмірі 11340,55 грн., з яких: 
- заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів ( 3 % річних) за період з 20.05.2021 по 23.02.2022 (включно) – 2906,27 грн.; 
- сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 20.05.2021 по 23.02.2022 (включно) – 8434,28 грн.
2) заборгованість за несвоєчасне погашення суми боргу в розмірі 36523,48 грн., яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 згідно рішення Біловодського районного суду Луганської області від 20.05.2021 по справі № 408/7573/19-ц, в розмірі 3279,87 грн., з яких: 
- заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів ( 3 % річних) за період з 20.05.2021 по 23.023.2022 (включно) – 840,54 грн.; 
- сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 20.05.2021 по 23.02.2022 (включно) – 2439,33 грн.

Основні процесуальні дії у справі

Ухвалою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 27.10.2025 справу передано на розгляд Салтівському районному суду міста Харкова за підсудністю.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 26.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 27.05.2026, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, ухвалено проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Ураховуючи складність справи, суд, керуючись положеннями ч. 1 ст. 244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення.

Позиція учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. 
Відповідачі у судові засідання не з`явились, про дату, час і місце судових засідань повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов, заяву про розгляд справи за їх відсутності, суду не надали. 
Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. 
Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності відповідачів. 
Оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.

Основні фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені 

В якості забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором, 20.03.2012 між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договори поруки № 66/2012-Р/П, згідно якого поручитель ОСОБА_2 зобов`язувалася солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за невиконання усіх зобов`язань позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором. 
Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 20.05.2021 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 66/2012-Р від 20.03.2012, яка утворилась після 11.10.2016, у сумі 126284,27 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 66/2012-Р від 20.03.2012, строк сплати якої настав за період до 11.10.2016, у сумі 36523,48 грн. В частині позовних вимог до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, строк сплати якої настав до жовтня 2016 року – відмовлено за необґрунтованістю.
На виконання рішення Біловодського районного суду Луганської області від 20.05.2021, 16.10.2024 видано виконавчі листи.
Постановами заступника начальника відділу Ровеньківського відділу державної виконавчої служби у Ровеньківському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.08.2025 та 14.08.2025 закінчено виконавчі провадження № 77912011 та № 77912235, оскільки боржниками погашено заборгованість згідно з виконавчими документами на суму 126284,27 грн. та 3652,34 грн. відповідно.
Відповідно до розрахунків заборгованості, складених позивачем, у зв`язку з неповерненням відповідачами кредитної заборгованості за кредитним договором в сумі 126284,27 грн. за період з 20.05.2021 по 23.02.2022 сума 3 % річних складає 2906,27 грн., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне повернення кредиту і процентів становить 8434,28 грн.
Відповідно до розрахунків заборгованості, складених позивачем, у зв`язку з неповерненням відповідачем ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором в сумі 36523,48 грн. за період з 20.05.2021 по 23.02.2022 сума 3 % річних складає 840,54 грн., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне повернення кредиту і процентів становить 2439,33 грн.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини 5 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тому норми розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у якій відступлено від правового висновку, зробленого Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та правового висновку у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина 5 статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що норми статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.
Правовий аналіз статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).
За змістом частини 2 статті 625 ЦК України три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю правовою природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а тому відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні трьох процентів річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.
Враховуючи наведене, 3 % річних, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого є, зокрема, нараховані проценти за користування коштами, строки сплати яких визначено договором.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18 зроблено правовий висновок про те, що, враховуючи положення частини 2 статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. 
Аналогічні висновки викладені в постанові Харківського апеляційного суду від 12.01.2026 у справі № 644/1629/23. 
У постанові Київського апеляційного суду від 09.04.2025 у справі № 761/29506/21 зазначено таке: «У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц вказано, що у частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.
Нарахування на суму боргу інфляційних втрат та трьох процентів річних відбувається незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц і № 646/14523/15-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3013/18, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, від 04 травня 2022 року у справі № 761/28949/17, від 19 липня 2023 року у справі № 910/16820/21, та у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі №757/4892/21».
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19). 
Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими (постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21).
Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). 

Позиція суду 

Судом встановлено, що рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 20.05.2021 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 66/2012-Р від 20.03.2012, яка утворилась після 11.10.2016, у сумі 126284,27 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 66/2012-Р від 20.03.2012, строк сплати якої настав за період до 11.10.2016 у сумі 36523,48 грн. Видані виконавчі листи на виконання зазначеного рішення.
Постановами державного виконавця від 01.08.2025 та 14.08.2025 закінчено виконавчі провадження № 77912011 та № 77912235, оскільки боржниками погашено заборгованість згідно з виконавчими документами на суму 12628,42 грн. та 3652,34 грн. відповідно.
У зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 126284,27 грн., за період з 20.05.2021 по 23.02.2022 сума 3 % річних складає 2906,27 грн., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 8434,28 грн.
У зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 36523,48 грн., за період з 20.05.2021 по 23.02.2022 сума 3 % річних складає 840,54 грн., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 2439,33 грн.
Відповідачами не спростовані доводи позовної заяви, надані позивачем докази, а також розмір заборгованості, завлений стороною позивача. За таких обставин, розглядаючи справу в заочному порядку на підставі наданих позивачем доказів та стандарту доказування більшої переконливості (більшої вірогідності), суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості у вказаному вище розмірі. 
Оскільки заборгованість у сумі 126284,27 грн була стягнута солідарно з боржника та поручителя, вимоги про стягнення нарахованих на цю суму 3 % річних та інфляційних втрат також підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Оскільки заборгованість у сумі 36 523,48 грн. була стягнута з ОСОБА_1 , нараховані на цю суму 3 % річних та інфляційні втрати підлягають стягненню виключно з ОСОБА_1 .
Таким чином, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд солідарно стягує 11340,55 грн, а з ОСОБА_1 — 3279,87 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмір 2422,40 грн. в рівних частинах, по 1211,20 грн. з кожного.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості– задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 11340,55 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 3279,87 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 2422,40 грн. в рівних частках, по 1211,20 грн. з кожного. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Учасники справи:
Позивач – Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» (м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, ЄДРПОУ 23697280)
Відповідач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач – ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Д.А. Крівцов