_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/28000/25-Е
Провадження № 2/947/2109/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі – Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,суд -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача –  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості за кредитним договором загальною сумою 120885,96 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 26.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (код ЄДРПОУ 42753492, місцезнаходження: Україна, 02081, місто Київ, вулиця Дніпровська набережна, будинок 25, приміщення 318) та  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , укладено Договір № 5064331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», на умовах встановлених Договором зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до суду із відповідним позовом.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.01.2026 року цивільну справу № 522/28000/25-Е передано за підсудністю Київському районному суду м.Одеси. 
Матеріали цивільної справи № 522/28000/25-Е надійшли до Київського районного суду м.Одеси 29.01.2026 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. 
Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.01.2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.
Одночасно витребувано від АТ «Райффайзен Банк» інформації, щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а також підтвердження факту зарахування коштів 26.10.2024 року на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Райффайзен Банк», у сумі 30000 грн., за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» ( код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек ». 
На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «Райффайзен Банк» повідомило, що дійсно на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку 26.10.2024 року було зараховано 30000 грн.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, у позові просили позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином за зареєстрованим місцем проживання – АДРЕСА_1 , причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за його відсутності, до суду не надходило. Зворотні рекомендовані поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомлення в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.
Правом на подання відзиву відповідач не скористався, доводи позову не спростовано.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, дослідивши матеріали справи, які надані позивачем в електронному вигляді, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами виникли зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України  та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.
В судовому засіданні встановлено, що 26.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , укладено Кредитний договір № 5064331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 30000 грн.; відповідноп. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів у період з 26.10.2024 року по 21.10.2025 року, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна»  надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.
Відповідно до зазначених вище умов Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 30000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ "Пейтек". 
Із позову вбачається, що відповідач, оформлюючи Кредитний договір та Додатковий договір здійснив всі необхідні дії, викладені в розділі 2. «Процедура укладання електронного кредитного договору» цієї позовної заяви, що визначені розділом 6. «Особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ITC товариства» Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», та уклав кредитний договір.
Відповідно до реквізитів Договору № 5064331 від 26.10.2024 року, укладеного міжсторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «25879».
Таким чином, відповідач має примірник оригіналу Кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту, Додаткового договору. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач.
ТОВ «Лінеура Україна» не є банківською установою, тому позбавлено можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "Пейтек Україна".
ТОВ "Пейтек Україна" надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №В0000338 від 27.08.2021) та отримало Ліцензію Національного банка України.
За інформацією в листі ТОВ "Пейтек» , відповідно до зазначеного договору № 5064331 від 26.10.2024 року було успішно перераховано грошові кошти у сумі 30000 грн. на платіжну карту НОМЕР_2 .
Відповідно відповіді АТ «Райффайзен Банк» від 23.02.2026 року вбачається, що банківська картка № НОМЕР_3 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . 
Необхідно зазначити, що відповідно до п.10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затв. Постановою Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113 Договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача (далі – кредитна операція), з урахуванням вимог пункту 9 розділу ІІ цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу 6 споживача – сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі ХХХХ НОМЕР_4 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Крім того, платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.
З огляду на викладене вище, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку НОМЕР_2 , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. 
Згідно з п.3.1. Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.
Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,35 % в день
та застосовується на наступних умовах. Якщо клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для клієнта здійнюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Окремо треба зауважити, що відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплату) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору.
У період з 26.10.2024 року по 31.07.2025року відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 15298,83 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 3790,22 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у
розмірі 11508,61 грн.
Умовами Договору, передбачено, що відповідно до п.5.1.3 ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення.
ТОВ «Лінеура Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво
про реєстрацію фінансової установи ФК № 1177 від 19.03.2019 року, видане Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, яка була видана Національним банком України від 21.03.2024 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року, видане Національним банком України, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка булла видана Національним банком України від 03.04.2024 року. На підставі зазначеного ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» має право укладати договори факторингу.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 31.07.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер.
Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором.
У даній справі, відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором було здійснено шляхом укладення Договору факторингу про відступлення ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належне йому право вимоги.
Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 31.07.2025 року №31/07/2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 5064331 від 26.10.2024 року загальна сума заборгованості склала 99393,76 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 26209,78 грн., заборгованості за процентами – 58183,98 грн., штрафні санкції 15000 грн.
За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 26.10.2024 року по 31.07.2025 року (Дата укладання Договору факторингу), у відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 58183,98 грн.
Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за Договором факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 року до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 58183,98 грн.
Із позову вбачається, що відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 5064331 строк кредиту 360 днів: з 26.10.2024 року по 21.10.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 31.07.2025 року №31/07/2025, строк дії Договору № 5064331 від 26.10.2024 року не закінчився. Тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 01.04.2025 року по 21.10.2025 року (82 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 21492,2 грн. (26209,78 грн * 1% = 262,1 грн*82 календарних дні = 21492,2 грн.)
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 5064331 від 26.10.2024 року загальною сумою 120885,96 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 26209,78 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 58183,98 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 82 календарних днів 21492,2 грн., штрафні санкції 15000 грн.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість, яка становить за сумою кредиту - 26209,78 грн., заборгованість за відсотками - 58183,98 грн., та нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 82 календарних днів - 21492,2 грн., а саме нарахованих відсотків на загальну суму – 79676,18грн., тобто відсотки майже в 3 рази перевищують тіло кредиту, що є несправедливо та неспівмірно.
Разом з тим, щодо розміру заявлених до стягнення з відповідача процентів суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, навіть з врахуванням запропонування зниженої процентної ставки при виконанні споживачем відповідних умов Договору.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509  та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац 3 підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Суд вважає, що, нараховані за договором відсотки у розмірі 79676,180 грн. не є співмірними із сумою кредиту – 26209,78 грн., що суперечить принципам розумності та добросовісності та призводить до дисбалансу договірних прав і обов`язків на його шкоду (рішення Конституційного суду України від 11.07.13 №7-рп/2013), а тому суд може зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості за кредитом, тобто до тіла кредиту.
Верховний Суд у своїй постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 дійшов висновку, що відповідальність боржника за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку, яка не обмежена жодними межами, за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
При розгляді даної справи, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.
У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 провадження №61-1602св20.
Суд зазначає, що встановлений сторонами договору розмір відсотків є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, у зв`язку з чим суд вважає, що розмір відсотків підлягає зменшенню і встановленню їх в розмірі тіла кредиту 26209,78 грн.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (з 10.06.2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19.
Крім того, як уже зазначалося, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 15000,00 грн. штафні санкціїї, задоволенню не підлягають, а тому позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, суд вважає за можливе зменшити розмір відсотків до тіла кредиту, що становить 26209,78 грн., тому загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення на користь позивача становитиме 26209,78 грн. помножити на 2 = 52419,56 грн., в решті вимог позову відмовити.
Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
За положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітній М.М., заявка на надання юридичної допомоги, акт про надання юридичної допомоги.
Суд акцентує увагу на тому, що складання позовної заяви про стягнення заборгованості не потребувало аналізу великої кількості документів, при цьому у справах даної категорії наявна усталена судова практика, яка не потребує аналізу та вивчення додаткових джерел права, законодавства, що регулює спір у справі, справа розглядалась у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явились, відзиву або заперечень з боку відповідача не надавалось, тобто фактично надання правничої допомоги адвокатом у цій справі зводилося до складання позовної заяви.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, заяви відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, але частково, у розмірі 4300 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно задоволеним вимогам судовий збір у розмірі 1050,43 грн. (2422,40 гривень х 52419,56 гривень : 120885,96 гривень = 1050,43 гривень), тавитрати на професійну правничу допомогу у пропорційному вигляді задоволеним позовним вимогам у розмірі 4300 грн. 
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 527, 610, 615, 629, 633, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України; ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 274-279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, прим.2, ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за Договором № 5064331 від 26.10.2024 року у розмірі 52419 /п`ятдесят дві тисячі чотириста дев`ятнадцять / гривень 56 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, прим.2, ЄДРПОУ 44559822) судовий збір в розмірі 1050 / одна тисяча п`ятдесят/ гривень 43 копійки та витрати на правничу допомогу в розмірі 4300 /чотири тисячі триста/ гривень 00 копійок.
В решті позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2026 року.

Суддя            М. В. Гниличенко