ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №335/1636/24    Головуючий в 1 інст. Стеценко А.В.
Провадження №33/807/50/26      Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року      місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Куляса О.Ф. на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 лютого 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2024 серії ААД №179770, 02 лютого 2024 року о 21 год. 42 хв. в м.Запоріжжя, вул.Леоніда Жаботинського, біля буд.57, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Від керуванням транспортним засобом відсторонений, шляхом постановки авто на узбіччя.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Куляс О.Ф. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 . 
Вказує, що жодних повісток про виклик до суду ОСОБА_1 не надходило, як і відомостей на мобільний телефон. Зазначені обставини обмежили ОСОБА_1 у праві на захист та праві бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надавати відповідні пояснення, а також користуватися іншими правами, визначеними КУпАП.
Зауважує, що працівник поліції, який склав протокол щодо ОСОБА_1 , не роз`яснив останньому його права, передбачені ст.268 КУпАП, та зміст ст.63 Конституції України, чим порушив вимоги ст.256 КУпАП.
Також, наголошує на тому, що відеозапис з нагрудої боді-камери співробітника поліції не є безперервним та складається з окремих відеозаписів, тривалістю по п`ять хвилин кожний, що є порушенням вимог Інструкції.

02 липня 2025 року через систему «Електронний суд» захисник – адвокат Штенгелов О.В. подав клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до звільнення його з військової служби або припинення воєнного стану. 

Щодо клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) – адвоката Штенгелова О.В. про зупинення провадження у справі, апеляційний суд звертає увагу на таке. 
За змістом положень ст.294 КУпАП, участь в апеляційному розгляді осіб – учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.
Апеляційний суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
У листі Верховного Суду від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25, який адресований апеляційним та місцевим судам загальної юрисдикції, зазначено, що зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на військовій службі, можливе лише після внесення відповідних змін до КУпАП.
У зв`язку з наведеним, клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) – адвоката Штенгелова О.В. про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до його звільнення з військової служби задоволенню не підлягає.
В судове засідання, призначене на 24 квітня 2026 року, ОСОБА_1 та його захисники-адвокати Штенгелов О.В., Куляс О.Ф. не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник – адвокат Штенгелов О.В. суду не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання від останніх не надходило. 
Від захисника – адвоката Куляса О.Ф. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість участі ОСОБА_1 у судовому засіданні. 
Проте, суд апеляційної інстанції вже неодноразово відкладав апеляційний розгляд справи за клопотаннями захисників - адвокатів Штенгелова О.В. та Куляса О.Ф., сам Вязанкін О.В. викликався до суду шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною працівником поліції у протоколі зі слів ОСОБА_1 , та стороною захисту при поданні апеляційної скарги, а також за допомогою SMS – повідомлень за номером телефону, вказаному в рапорті працівника поліції, згідно з відповідними довідками у додатку «Viber» судові повістки є доставленими. 
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи, серед іншого через Міністерство оборони України ОСОБА_1 повідомлявся про можливість взяти участь в режимі відео конференції з використанням доступних засобів зв`язку. Проте, останній долею своєї справи не цікавиться. 
Захисники доказів поважності своєї неявки у судові засідання також суду не надали. 
Обставини, викладені у черговому клопотанні захисника – адвоката Куляса О.В. про відкладення розгляду справи, а саме те, що у ОСОБА_1 відсутня можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відео конференції через обмеження, пов`язані з військовою службою, об`єктивно нічим не підтверджені. 
Апеляційний суд зауважує, що ця справа в провадженні суду апеляційної інстанції знаходиться тривалий час. 
В свою чергу, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисників-адвокатів Куляса О.Ф., Штенгелова О.В. може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисників-адвокатів Куляса О.Ф., Штенгелова О.В., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №179770 від 02 лютого 2024 року, згідно з яким, 02 лютого 2024 року о 21-42 годині в м.Запоріжжя, вул.Леоніда Жаботинського, біля буд.57, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia з реєстраційним номером НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки, так і у медичному закладі ухилився шляхом відмови. Велась відео фіксація на службову бодікамеру АР00316, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом постановки авто на узбіччя, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд останнього на місці зупинки за допомогою технічних засобів не проводився у зв`язку з відмовою водія від проведення такого огляду;  
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 лютого 2024 року;
- у довідках про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах. Зокрема, відеозаписом зафіксовано переслідування та зупинку працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду з зазначенням того, що він нетверезий. 
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського ВРПП Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Браута А., згідно з яким, останній доповідає, що 02 лютого 2024 року о 21-42 годині під час несення служби по охороні публічного порядку за порушення п.9.2б) ПДР України зупинено автомобіль Skoda Octavia з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якого під час розгляду справи за ч.2 ст.122 КУпАП були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у спеціалізованому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Стосовно ОСОБА_1 складено матеріали за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Дана подія фіксувалась на нагрудну бодікамеру поліцейського АР00361.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення  ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як убачається з оскаржуваної постанови, в судове засідання ОСОБА_1 , повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом направлення судової повістки поштою на адресу місця проживання, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, та судової повістки у вигляді текстового повідомлення на номер телефону, зазначеного в протоколі, не з`явився, причин неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення судового розгляду до суду не звертався. Крім того, про обізнаність ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи свідчить також те, що його захисник Куляс О.Ф. 20 лютого 2024 року ознайомився в суді з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Що стосується доводів захисника-адвоката Куляса О.Ф., викладених в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_1 ніхто не повідомляв про дату, час та місце розгляду справи та те, справу було розглянуто у його відсутність, чим порушено його процесуальні права, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.
Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.
Більше того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права в т.ч. право на захист, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 , не спростовано.

Доводи захисника-адвоката Куляса О.Ф., викладені в апеляційній скарзі, про те що працівник поліції, який склав протокол щодо ОСОБА_1 , не роз`яснив останньому його права, передбачені ст.268 КУпАП, та зміст ст.63 Конституції України, чим порушив вимоги ст.256 КУпАП, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Зокрема, як вбачається з протоколу серії ААД №179770 від 02 лютого 2024 року, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст..63 Конутитуції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, що підтверджується підписом ОСОБА_1 . 

Стосовно доводів сторони захисту щодо відсутності безперервного відеозапису події, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

На думку апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.
Клопотань щодо виклику працівників поліції, витребування будь-якої додаткової інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, апелянтом не було заявлено.
В свою чергу, суд не вправі з власної ініціативі збирати докази.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Неповноти та однобічності з`ясування обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також упередженості з боку суду першої інстанції не убачається.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Куляса О.Ф. залишити без задоволення. 
Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 335/1636/24