Справа № 946/7756/25 
Провадження № 2/946/45/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бортейчука Ю.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Своїм заповітом він призначив позивача спадкоємцем усього свого майна. Після його смерті з`ясувалося, що його майном заволоділи інші особи. У зв`язку з цим позивач звернувся до правоохоронних органів, на даний час за проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018160150002749.
22.05.2020 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він успадкував залишки коштів на пенсійному рахунку померлого в розмірі 83,23 грн. Проте на день смерті на пенсійному рахунку померлого було 12 383,23 грн. Після його смерті в період часу з 10.10.2018 року по 17.10.2018 року через банкомат було знято 12 300,00 грн., які належать позивачу, як єдиному спадкоємцю ОСОБА_3 . На момент подачі запиту нотаріуса до банку на його рахунку залишилося 83,23 грн., на які видано свідоцтво про право на спадщину.
В рамках досудового розслідування був допитаний ОСОБА_2 , який визнав, що взяв пенсійну картку ОСОБА_3 проте визнав зняття готівки лише в розмірі 8000 грн. Проте картка померлого була у нього і йому був відомий пін-код, тобто ніхто крім відповідача не міг зняти гроші.
Згідно відповіді ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС України в Одеській області від 28.01.2026 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.13).
Ухвалою суду від 28.01.2026 року було відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.14).
Укрпоштою надіслано відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позову з додатком, проте поштовий конверт повернувся із довідкою про невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Судом були вжиті вичерпні засоби для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Так, існуюча практика судів України, в тому числі і практика Верховного Суду, визначає, що неотримання стороною провадження судового виклику, надісланого на її адресу у визначеному законом порядку, зокрема повернення такого виклику за закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні або відмова від отримання, вважається належним повідомленням сторони про виклик.
Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне сповіщення відповідача про місце і час розгляду справи.
Відповідачем до суду не надано відзиву на позовну заяву.
Будь-яких заяв або клопотань від учасників справи не надходило.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом про смерть № 1384 від 11.10.2018 року. (а.с.24)
Померлий ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що за законом на день смерті останній буде мати право, у тому числі належну йому квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 26.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. (а.с. 39-зворот) 
22.05.2020 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він успадкував, в тому числі, залишки коштів на пенсійному рахунку померлого в розмірі 83,23 грн. (а.с. 5) 
Проте на день смерті на пенсійному рахунку померлого було 12 383,23 грн. Після його смерті в період часу з 10.10.2018 року по 17.10.2018 року через банкомат було знято 12 300,00 грн., які належать позивачу, як єдиному спадкоємцю ОСОБА_3 , що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 за період з 10.10.2018 року – 25.06.2020 року. (а.с. 6)
В рамках досудового розслідування був допитаний ОСОБА_2 , який визнав, що взяв пенсійну картку ОСОБА_3 проте визнав зняття готівки лише в розмірі 8 000,00 грн. (а.с. 8-10)
Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У постанові від 29 березня 2022 року у справі № 296/3518/19 Верховний Суд вказував, що за змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Виходячи із норм ст. 1212 ЦК України правова природа безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збережено за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.
Так, з протоколу допиту декількох осіб від 21 березня 2024 року в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №12018160150002749 від 18.10.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2 , який є відповідачем по вказаній справі, визнав, що взяв пенсійну картку ОСОБА_3 та зняв готівку в розмірі 8 000,00 грн. (а.с. 8-10)
Суду не надано жодного належного та допустимого доказу, яким би підтверджувався факт зняття ОСОБА_2 з пенсійної картки померлого ОСОБА_3 готівки саме в сумі 12 300,00 грн.
З наданої позивачем виписки по рахунку НОМЕР_1 за період з 10.10.2018 року – 25.06.2020 року, картка № НОМЕР_2 що належав померлому ОСОБА_3 вбачається, що: 10.10.2018 року було знято готівку в розмірі 2 000,00 грн., 11.10.2018 року було знято готівку в розмірі 2 000,00 грн., 12.10.2018 року було знято готівку в розмірі 2 000,00 грн., 13.10.2018 року було знято готівку в розмірі 2 000,00 грн., 14.10.2018 року було знято готівку в розмірі 2 000,00 грн., 16.10.2018 року було знято готівку в розмірі 2 000,00 грн., 17.10.2018 року було знято готівку в розмірі 300,00 грн., проте з зазначеної виписки не вбачається, хто саме здійснив зняття вказаних коштів.
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.
Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Суть кондиційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого.
Норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань.
Вказана правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах:
-від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17);
-від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18);
-від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18);
-від 24 березня 2021 року у справі № 369/8126/17 (провадження № 61-5137св19).
Отже, враховуючи вищенаведені норми права та встановлені у справі фактичні обставини, суд доходить до висновку про те, що в рамках розгляду цього позову наявні підстави для застосування наслідків, передбачених статтею 1212 ЦК України та часткового стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, оскільки спірні кошти отримані відповідачем мають характер безпідставно отриманих, що дає можливість застосування до них положення статті 1212 ЦК України.
Зважаючи на положення ст.1212, 1213 ЦК України, суд доходить висновку, що відповідач за рахунок іншої особи (потерпілого) без відповідної правової підстави набув грошові кошти, належні позивачу, тому вимога про стягнення з нього безпідставно набутих грошових підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 8 000,00 грн., які відповідач визнав під час допиту в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №12018160150002749 від 18.10.2018 року.
Доводи позивача ОСОБА_1 , про те, що картка померлого ОСОБА_3 знаходилась у відповідача, йому був відомий пін-код, тобто ніхто крім відповідача не міг зняти вказані гроші, є його особистими припущеннями, не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути покладеними в основу судового рішення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних вимог, у розмірі 787,77 грн. (65,04%) 
Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355 Цивільного-процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів – задовольнити частково. 
Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , безпідставно набуті грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 787 (сімсот вісімдесят сім) гривень 77 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: 	Ю.Ю.Бортейчук