Справа № 750/1306/26
Провадження № 2/750/1529/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді - Маринченко О.А.,
секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 , 
представника відповідача Довгоброд О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради про визнання дій такими, що порушують права, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

02 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, в якому просить визнати дії відповідача такими, що порушили його права як пацієнта, та стягнути моральну шкоду в сумі 200000 грн.
Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 20 червня 2025 року позивач був доставлений бригадою екстреної медичної допомоги до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради з попереднім діагнозом «гіпертонічний криз», що зафіксовано у направленні та медичній документації швидкої допомоги. Після доставки позивача до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради йому не здійснили вимірювання артеріального тиску. Відповідні показники відсутні в медичній документації, а також фактично не здійснювались під час перебування позивача в закладі. Медичні працівники відповідача не перевірили та не спростували попередній діагноз бригади екстреної медичної допомоги, а зробили формальний висновок про повну відсутність захворювань без проведення навіть мінімальних обов?язкових діагностичних дій. Встановлення або виключення діагнозу «гіпертонічний криз» відповідно до загальновизнаних стандартів медичної допомоги неможливе без обов?язкового вимірювання артеріального тиску та оцінки життєвих показників. Невиконання таких дій свідчить про ненадання медичної допомоги. Госпіталізація належним чином завершена не була. Позивачу не було видано виписку, не оформлено завершення лікування або відмову від нього, не надано медичних рекомендацій. Під час перебування у лікарні позивача було виведено в інше приміщення, де слідчим зачитано повідомлення про підозру, після чого позивача негайно затримали та взяли під варту без можливості ознайомитися з документами або скористатися правовою допомогою. Протиправними діями та бездіяльністю відповідача позивачу була завдана моральна шкода, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам справи строк для подачі заяв по суті справи.
В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що позивач дійсно був доставлений 20.06.2025 до приймального відділення Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» зі скаргами на біль у лівому підребер?ї, загальну слабкість та погіршення самопочуття протягом останніх кількох тижнів (без попереднього звернення за медичною допомогою). У відділенні позивач був оглянутий лікарем медицини невідкладних станів приймального відділення екстреної медичної допомоги, зокрема, йому проведено вимірювання артеріального тиску, а також інші необхідні лабораторні та діагностичні дослідження. Усі дані зафіксовані у консультаційному висновку спеціаліста від 20.06.2025. Оригінал цього документа видано позивачу на руки того ж дня. Перед видачею зазначеного висновку лікарем була знята фотокопія, яка наявна у відповідача. Медичні рекомендації спеціаліста також відображені в указаному консультаційному висновку спеціаліста. Госпіталізації позивач не потребував, що повністю відповідає функціям приймального відділення екстреної медичної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради та завданням і обов?язкам лікаря медицини невідкладних станів приймального відділення екстреної медичної допомоги. Згідно з Типовим положенням про відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги лікарні, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров?я України від 24 вересня 2020 року № 2179, та Положенням про приймальне відділення екстреної медичної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради (далі - Положення), розробленим на його основі, основними завданнями та функціями приймального відділення є, зокрема: надання екстреної (невідкладної) медичної допомоги пацієнтам, доставленим бригадами швидкої медичної допомоги або які звернулися самостійно; огляд пацієнта, уточнення діагнозу, проведення необхідних діагностичних заходів; динамічне спостереження за станом пацієнта; прийняття рішення щодо необхідності госпіталізації або надання амбулаторної допомоги. Відповідно до пункту 2.2 Положення функціями приймального відділення екстреної медичної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради є, серед іншого, скерування пацієнтів, які доставлені до відділення і не потребують подальшої госпіталізації, на амбулаторне лікування. Відповідно до підпунктів 2.2., 2.3., 2.4., 2.5., 2.6. посадової інструкції № 03-08/26-2, затвердженої 01.09.2021, лікар медицини невідкладних станів проводить цілеспрямоване клінічне обстеження пацієнта, визначає обсяг лабораторних, рентгенологічних та інших спеціальних досліджень, проводить диференційну діагностику, встановлює (або підтверджує діагноз) та визначає показання до госпіталізації. Після огляду позивача, проведення всіх необхідних діагностичних заходів та оцінки його стану, медичним фахівцем приймального відділення було встановлено відсутність показань для стаціонарного лікування. Позивачу надано медичну допомогу в обсязі, необхідному на етапі приймального відділення, проведено необхідні діагностичні дослідження, видано консультаційний висновок спеціаліста з рекомендаціями щодо амбулаторного лікування. Позивачем не доведений факт наявності показань до госпіталізації на момент звернення. Рішення про госпіталізацію/відсутність потреби в ній - прерогатива лікаря.Таким чином, рішення не госпіталізувати позивача було обґрунтованим, правомірним і не містить ознак бездіяльності чи порушення стандартів медичноїдопомоги.Позивач стверджує, що відповідач не завершив госпіталізацію, не надав виписку з медичної карти стаціонарного хворого та не оформив завершення лікування.Дані твердження є безпідставними та не відповідають фактичним обставинамсправи у зв?язку з тим, що госпіталізація не здійснювалася.Позивач був доставлений до приймального відділення Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради20.06.2025 бригадою екстреної медичної допомоги. Після огляду черговим спеціалістом, проведення необхідних діагностичних заходів та оцінки стану здоров?я показань для госпіталізації не встановлено.Відповідно до пункту 2.2 Положення про відділення екстреної медичної допомоги,затвердженого внутрішнім наказом Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, пацієнти, які не потребують подальшої госпіталізації, скеровуються на амбулаторне лікування.Таким чином, госпіталізація не розпочиналася, а отже, не могла бути «незавершеною». Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров?я незалежно від форми власності та підпорядкування» затверджена форма № 027/0 «Виписка з медичної карти стаціонарного хворого» та Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Відповідно до пункту 2 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 № 110, виписка видається лікарями стаціонарів при виписці або у випадку смерті хворого. Якщо пацієнт не був госпіталізований (тобто перебував лише в приймальномувідділенні для надання амбулаторної екстреної допомоги та уточнення діагнозу),медична картастаціонарного хворого не відкривається, а отже, виписка неоформлюється і не видається.У даній справі позивач не був госпіталізований, тому підстав для видачівиписки за формою № 027/о не існувало. Твердження позивача про ненадання виписки є безпідставним.Оскільки стаціонарне лікування не проводилося, питання про завершеннялікування та його оформлення не виникало.Позивачу було надано амбулаторну медичну допомогу в обсязі приймального відділення: огляд, діагностичні заходи, рекомендації. Факт надання допомоги та рекомендації зафіксовано в консультаційному висновку спеціаліста від 20.06.2025, оригінал якого видано позивачу на руки того ж дня.Твердження позивача про незавершення госпіталізації,ненаданнявиписки та неоформленнялікуванняє фактично помилковими,оскільки госпіталізація не здійснювалася через відсутність медичних показань. При цьому, виписка з медичної карти стаціонарного хворого видається лише після стаціонарного лікування, якого не було і фактично завершення стаціонарного лікування не оформлювалося, бо воно не розпочиналося.Усі дії працівників Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради були правомірними, відповідали стандартам надання екстреної медичної допомоги та не порушували прав позивача.Процесуальні дії (повідомлення про підозру, затримання) здійснювалися виключно уповноваженими суб?єктами кримінального провадження. Заклад охорони здоров?я та його працівники не є сторонами кримінального провадження, не мають відповідних повноважень і не несуть відповідальності за дії органів досудового розслідування.Позивачем не доведено жодної з обов?язкових умов виникнення зобов?язання щодо відшкодування моральної шкоди, а саме:наявність моральної шкоди (відсутні об?єктивні докази: висновки психолога, психіатра, медичні документи тощо);протиправність поведінки відповідача;причинно-наслідковий зв?язок тавину відповідача.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідач, стверджуючи про надання медичної допомоги, не надав жодного належного доказу таких дій. Всі медичні дії підлягають обов?язковій фіксації. Відсутність медичної документації не може тлумачитись на користь відповідача, оскільки обов?язок її ведення покладено саме на медичний заклад. Згідно з листом Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 14.01.2026 № 64 позивачу встановлено попередній діагноз: гіпертонічний криз; артеріальна гіпертензія; цукровий діабет ІІ типу у стадії декомпенсації. Це підтверджується записами у формах 109/о та 110о/. Отже, позивач був доставлений до відповідача у стані, що потребував невідкладної медичної допомоги, що виключає можливість формального або неповного медичного огляду. У матеріалах справи відсутній запис про вимірювання артеріального тиску.Це є обов?язковою медичною дією, особливо при підозрі на гіпертонічний криз. Відсутність такого запису свідчить про ненадання медичної допомоги або грубе порушення ведення медичної документації. Відсутність записів у медичній документації виключає можливість перевірки якості медичної допомоги, що саме по собі є порушенням прав пацієнта. Неналежне ведення документації є самостійною підставою відповідальності. Надані відповідачем документи містять лише попередні діагнози, припущення, рекомендації щодо дообстеження. Це свідчить про незавершеність та неналежність медичної допомоги. Згідно витягу з медичної карти від 30.06.2025 встановлено: гіпертонічну хворобу 2 ступеня, цукровий діабет у стадії декомпенсації та кардіоміопатію. Це підтверджує, що стан позивача був серйозним вже на момент звернення та потребував належної медичної реакції. Ненадання належної медичної допомоги призвело до погіршення стану здоров?я позивача, що підтверджується подальшими медичними документами. Такі дії (бездіяльність) спричинили фізичні та психологічні страждання позивача.
Відповідач подав заперечення, в яких, зокрема, зазначив, що позивачу було видано на руки оригінал консультаційного висновку спеціаліста від 20.06.2025 року (форма № 028/0, затверджена Наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110). У цьому документі чітко відображено: анамнез; результати проведених діагностичних процедур, зокрема: вимірювання артеріального тиску (АТ), сатурації кисню (SpO2), частоти дихання; проведення ЕКГ; проведення УЗД органів черевної порожнини (ОЧІ); результати лабораторних досліджень; надані медичні рекомендації. Копію зазначеного консультаційного висновку позивач сам долучив до матеріалів справи. Крім того, звернення позивача та надані йому діагностичні заходи відображені у Електронній системі охорони здоров?я. Витяг з Електронної системи охорони здоров?я, наданий позивачем до позовної заяви, містить: основний діагноз - біль локалізований у верхній частині живота (у лівому підребер`ї згідно з консультаційним висновком); супутні діагнози: гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без застійної серцевої недостатності; цукровий діабет 2 типу без ускладнень. Як слідує з наданої позивачем медичної документації, всі скарги та симптоматика були задокументовані, проведені необхідні діагностичні та лабораторніобстеження відповідно до клінічної картини та скарг пацієнта. Пацієнт також повідомив лікаря про те, що не виконував призначення лікаря щодо постійного прийому препаратів для лікування гіпертонічної хвороби та приймав їх епізодично при погіршенні стану. Таким чином, твердження позивача про відсутність медичної документації є безпідставним і суперечить наданим ним доказам. Відповідач веде медичну документацію у повному обсязі, передбаченому законодавством. Консультаційний висновок спеціаліста є основним первинним обліковим документом при наданні допомоги в приймальному відділенні пацієнтам, які не потребують госпіталізації. Позивач посилається на лист Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради від 14.01.2026 № 61, як на ключовий доказ, і стверджує, що попередній діагноз бригади екстреної медичної допомоги «гіпертонічний криз, артеріальна гіпертензія, цукровий діабет ІІ типу у стадії декомпенсації» підтверджує неналежне надання медичної допомоги відповідачем. Зазначене твердження є хибним і спростовується змістом листа та іншими доказами у справі. Діагноз, зазначений бригадою екстреної медичної допомоги, є попереднім (орієнтовним), про що вказано у листі № 64 від 14.01.2026. Попередній діагноз встановлюється на догоспітальному етапі без можливості проведення повного обстеження. Після доставлення позивача до приймального відділення відповідача лікарем медицини невідкладних станів було проведено детальний огляд та необхідні діагностичні заходи, за результатами яких встановлено артеріальний тиск 150/80 мм рт. ст. та відсутність клінічних ознак гіпертензивного невідкладного стану, який потребуватиме негайного зниження артеріального тиску із застосуванням в/в препаратів. Показник 150/80 мм рт. ст. за відсутності доказів гострого ураження органів-мішеней таким критеріям не відповідає. Враховуючи наявність у позивача супутньої гіпертензивної хвороби, епізод підвищення тиску міг бути спричинений стресовою ситуацією (зокрема, врученням повідомлення про підозру правоохоронними органами), що не є підставою для обов?язкової госпіталізації. Стан позивача на момент огляду в приймальному відділенні не потребував екстреної медичної допомоги і повністю відповідав критеріям амбулаторного лікування. Позивачу були надані необхідні рекомендації, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста від 20.06.2025. Лікар медицини невідкладних станів приймального відділення надає допомогу саме при невідкладних станах. У разі відсутності такого стану його функція полягає у проведенні диференційної діагностики стабілізації стану (за потреби) та скеруванні пацієнта на амбулаторне лікування.Фахівці бригади екстреної медичної допомоги встановлюють попередній діагноз. Більш детальний огляд, інструментальні (ЕКГ, УЗД ОЧП) та лабораторні дослідження були проведені саме фахівцями відповідача, що дозволило уточнити діагноз і прийняти обґрунтоване рішення про відсутність показань для госпіталізації. Таким чином, посилання позивача на попередній діагноз бригади екстреної медичної допомоги не доводить неналежного надання допомоги відповідачем, а лише підтверджує, що після проведення повного обстеження попередній діагноз не підтвердився в обсязі, який би вимагав стаціонарного лікування. З огляду на вказане діагноз бригади екстреної медичної допомоги носив попередній характер, лікарем відповідача проведено необхідний і достатній обсяг обстежень, стан позивача об?єктивно не потребував госпіталізації та відповідав критеріям амбулаторного лікування. Лікар медицини невідкладних станів приймального відділення здійснює швидке реагування на наявну симптоматику з метою виявлення загрозливих для життя станів та визначення необхідності госпіталізації. Він не проводить повного спектру обстеження на предмет усіх хронічних захворювань пацієнта, а лише враховує їх наявність. У даній справі лікар виконав свій обов?язок у повному обсязі: оцінив стан, провів необхідні діагностичні заходи та обґрунтовано скерував позивача на амбулаторне лікування.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача частково та витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради інформацію про те, чи отримував позивач консультативний висновок спеціаліста під підпис, якщо так, то коли саме та інформацію про те, у кого знаходиться чи має знаходитися оригінал консультативного висновку.
На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначено, що Порядок оформлення та обігу форми первинної облікової документації № 028/о «Консультаційний висновок спеціаліста» визначено Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 028/о «Консультаційний висновок спеціаліста», затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 № 110. Ведення журналу або жодного іншого облікового документа про видачу консультаційних висновків спеціаліста жодним нормативно-правовим актом України не передбачено. У Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради консультативні висновки не видаються під підпис, журнал видачі або інший обліковий документ видачі не ведеться, а тому інформація щодо отримання позивачем консультативного висновку «під підпис» у Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради відсутня. Відповідно до пункту 2 Інструкції форма № 028/о заповнюється лікарями-консультантами лікувально-профілактичних закладів (науково-дослідних інститутів, обласних лікарень, консультаційно-діагностичних центрів тощо), куди направляється на консультацію (обстеження) пацієнт. Також, передбачено, що закладами охорони здоров`я та фізичними особами-підприємцями, які отримали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та внесли медичні записи до Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, форма № 028/о не ведеться. На вимогу пацієнта йому надається витяг із відповідного реєстру. Враховуючи те, що позивач був доставлений бригадою екстреної медичної допомоги до приймального відділення закладу за попереднім діагнозом: «Гострий панкреатит?. Цукровий діабет, тип (ІІ?), фаза декомпенсації. Гостра реакція на стрес. Артеріальна гіпертензія. Гіпертонічний криз.», проте не потребував госпіталізації, позивачу було видано на руки консультативний висновок спеціаліста від 20.06.2025 (форма № 028/о, затверджена наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110), у якому відображено: анамнез; результати проведених діагностичних процедур, зокрема вимірювання артеріального тиску (АТ), сатурації кисню (SpO2), частоти дихання; проведення ЕКГ; проведення УЗД органів черевної порожнини; результати лабораторних досліджень; надані медичні рекомендації. Окрім того, відомості про звернення позивача були внесені до Електронної системи охорони здоров`я, витяг з якої також був долучений до матеріалів справи самим позивачем. Щодо інформації про те, де має зберігатися оригінал консультаційного висновку вказано, що відповідно до пункту 12 Інструкції консультаційний висновок за формою № 028/о надсилається поштою протягом трьох днів або нарочним та вклеюється в медичну карту амбулаторного хворого (форма № 025/о), медичну карту стаціонарного хворого (форма № 003/о) або іншу первинну медичну документацію, і зберігається відповідно до строків зберігання такої документації. Вклеювання консультаційного висновку до однієї із видів первинної документації було об`єктивно неможливим, тож позивачу було видано на руки консультаційний висновок спеціаліста від 20.06.2025 одразу із огляду на те, що позивач був доставлений бригадою ЕМД до приймального відділення закладу, амбулаторної карти пацієнта заклад не має, а медична карта стаціонарного хворого не формувалась через відсутність госпіталізації. Додатково зазначено про те, що відповідно до пункту 26 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 025/о «Медична карта амбулаторного хворого №___», затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110, закладами охорони здоров`я та фізичними особами-підприємцями, які отримали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та внесли медичні записи до Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, форма № 025/о не ведеться. На вимогу пацієнта йому надається витяг з відповідного реєстру. Медична карта стаціонарного хворого за формою № 003/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110, не формувалася, оскільки госпіталізація позивача не здійснювалася. З огляду на зазначене, відсутність у закладу паперових форм № 025/о та № 003/о, до яких міг би бути долучений консультативний висновок, обумовлена вимогами чинного законодавства та фактичними обставинами надання медичної допомоги. Відповідно до пункту 2 Інструкції ведення форми № 028/о («Консультаційний висновок спеціаліста») у випадку внесення медичних записів до електронної системи охорони здоров`я не є обов`язковим, а тому сама по собі відсутність у закладу охорони здоров`я оригіналу такого документа або доказів його видачі не може свідчити про ненадання медичної допомоги чи порушення порядку її документування. З огляду на зазначене, Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради повідомляє про те, що інформація щодо отримання позивачем консультаційного висновку спеціаліста «під підпис» у закладі відсутня, оскільки ведення відповідного журналу чи іншої форми обліку діючим законодавством України не передбачено та закладом не здійснюється; оригінал консультативного висновку спеціаліста від 20.06.2025 був виданий позивачу у день звернення до закладу; відомості щодо звернення позивача також підтверджуються даними Електронної системи охорони здоров`я, а ведення форми № 028/о («Консультаційний висновок спеціаліста») у випадку внесення медичних записів до електронної системи охорони здоров`я не є обов`язковим.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Уточнив, що дії відповідача, що порушили права позивача як пацієнта, стосуються ненадання належної допомоги та консультативного висновку в день доставлення позивача до лікарні - 20.06.2025. Пояснив, зокрема, що в лікарні 20.06.2025 позивач перебував у тяжкому стані: знаходився на кушетці під час проведення медичних маніпуляцій (зокрема забору сечі через катетер) та був повністю залежним від дій медичного персоналу. Позивач оригінал консультаційного висновку 20.06.2025 не отримував на руки, підпис про його отримання відсутній. Виписка із лікарні, яку позивач отримав у грудні 2025 року за підписом хірурга, як повідомили позивачу в лікарні, є остаточним документом, у його змісті не було ніякого посилання на консультаційний висновок. Виписка за підписом хірурга не містила жодних даних про вимірювання тиску чи лікування гіпертонічного кризу, у зв?язку з чим 16 січня 2026 року позивач подав скаргу головному лікарю Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, в якій просив відреагувати на неналежне надання допомоги та надати відповідь. Консультаційний висновок на руки позивач отримав лише після цієї скарги. Відсутність у позивача консультативного висновку призвела до подальшого погіршення стану здоров`я позивача під час перебування його в СІЗО. Якби у позивача був консультативний висновок на руках, він би показав його працівникам СІЗО і вони б відреагували на стан здоров`я позивача. У СІЗО позивач повідомляв, що погано себе почуває, проте були вихідні дні і адміністрація СІЗО не реагувала на звернення. Лише в понеділок в СІЗО позивача оглянули лікарі і потім перевели в камеру під відеонагляд. Неналежне обстеження позивача в лікарні та недооцінка тяжкості стану призвели до погіршення здоров?я позивача. 
Представник відповідача в судовому засіданні вказала, що відповідач позов не визнає з підстав, вказаних у заявах по суті справи, та просила відмовити позивачу в задоволенні позову. Зазначила, що в день звернення позивача лікарем було проведено детальний огляд позивача. Також були зроблені інструментальні та лабораторні дослідження, згідно з якими на момент звернення позивача після проведення діагностичних заходів були відсутні показання для госпіталізації. Весь анамнез, скарги позивача, результати досліджень, в тому числі інформація щодо виміру тиску, тощо були занесені до Електронної системи охорони здоров?я. Враховуючи, що вся інформація щодо звернення позивача була внесена до Електронної системи охорони здоров?я, консультативний висновок міг навіть не формуватися і не видаватися позивачу. Лікарем з власної ініціативи був сформований консультативний висновок і виданий позивачу для більш чіткого розуміння позивачем наданих йому рекомендацій. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено ведення журналів тощо і видача під підпис консультативних висновків. Доказів, що погіршення стану здоров`я позивача мало місце внаслідок дій працівників охорони здоров`я, позивачем не надано. Після доставлення позивача до приймального відділення відповідача лікарем було проведено детальний огляд та необхідні діагностичні заходи, за результатами яких встановлено відсутність підстав для госпіталізації. Стан позивача на момент огляду в приймальному відділенні не потребував екстреної медичної допомоги і повністю відповідав критеріям амбулаторного лікування. 
Заслухавши доводи позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
За інформацією Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 14.01.2026 № 64 о 18 годині 39 хвилин 20 червня 2025 року надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_1 , про що свідчать записи в електронній карті виклику швидкої медичної допомоги (форма 109/о) № 273 від 20.06.2025. Встановлено попередній діагноз: гострий панкреатит?, цукровий діабет, тип ІІ?, фаза декомпенсації. Гостра реакція на стрес. Артеріальна гіпертензія. Гіпертонічний криз, про що свідчать записи у карті виїзду швидкої медичної допомоги (форма 110/0) № 0273А00 від 20.06.2025 (а.с. 5).
20 червня 2025 року ОСОБА_1 був доставлений бригадою екстреної медичної допомоги до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради.
Відповідно до інформації з Електронної системи охорони здоров?я позивач скаржився на біль, локалізований у верхній частині живота (основний діагноз), супутні діагнози: гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності, цукровий діабет типу 2 без ускладнень (а.с. 7).
З діагностичних звітів у Електронній системі охорони здоров?я слідує, що позивачу було проведено такі медичні обстеження/дослідження/процедури: ультразвукове дослідження черевної порожнини, аналіз (глюкоза), загальний аналіз сечі, електрокардіографія (ЕКГ), клінічний аналіз крові, рентгенографія грудної клітки (а.с. 7-9).
Вказане також підтверджується копією протоколу № 425 ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та нирок від 20 червня 2025 року, копіями аналізів сечі та крові та аналізу на вміст глюкози на тщесерце у сироватці крові (а.с. 10, 11).
Згідно із копією висновку чергового хірурга від 20 червня 2025 року стан пацієнта ОСОБА_1 ближче до задовільного. Скарги під час огляду не пред?являє. Лежить на лежачій каталці. Зі слів супроводжуючих захворів раптово близько трьох годин тому: почав скаржитися на болі по всьому животу без чіткої локалізації. Шкіра та видимі слизові оболонки звичайного кольору, без видимих патологічних змін. Над легенями жорстке дихання 18 в 1', тони серця гучні, ритмічні. Пульс задовільних властивостей 88 в 1'. Язик чистий, вологий, живіт симетричний, приймає участь в акті дихання, не надутий. При пальпації м?який, доступний глибокій пальпації в усіх відділах, реагує мімічними м?язами при пальпації в лівій здвухвинній ділянці, правій підреберній, при повторній пальпації локалізація місць, де виникає реакція змінюється. Перитонеальні та апендикулярні симптоми негативні, перистальтика активна. Симптом Пастернацького негативний з обох боків. Сеча взята катетером - прозора. За даними УЗД ОЧП дифузні зміни підшлункової залози та печінки. На обзорній Ро-графії ОГК без патологічних змін. Альфа амілаза 102.1 Од/л., в. загальному аналізі сечі білок 0.099 г/л. Під час огляду даних за гостру хірургічну патологію немає.
Відповідно до копії консультаційного висновку спеціаліста від 20 червня 2025 року, виданого лікарем Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради Железняк А.Ю., на момент огляду ОСОБА_1 висловлює скарги на біль в лівому підребер`ї, нудоту, загальну слабкість. Зі слів погіршення самопочуття сталося декілька тижнів тому, за медичною допомогою не звертався, пив метформін, після прийому таблеток ставало краще. В анамнезі цукровий діабет ІІ типу, приймає медикаменти, точно які сказати не може. На постійній основі медикаменти не приймає, тільки лише при погіршенні самопочуття. Шкіра фізіологічного кольору, чиста. Тони серця ритмічні, звучні, АТ 150/80 мм. Дихання везикулярне 4Д 18 SPO2 97%. Живіт доступний до пальпації, м`який, фізіологічні відправлення б/о. Периферійні набряки відсутні. ЕКГ – ритм серцевий правильний, ЧСС 96 уд/хв. Рекомендації: контроль АТ, ЧСС, глюкози крові, підбір та постійний прийом гіпотензивних препаратів, ліпідограма, ЕКГ планово, контроль МвА1С 1 раз на 6 місяців (а.с. 59).
З копії повідомлення про підозру у вчиненні злочину слідує, що воно було вручене ОСОБА_1 20 червня 2025 року о 21 год. 43 хв. (а.с. 12-21).
Згідно із копією витягу із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , виданого 30 червня 2025 року завідувачем Чернігівської міської медичної частини, з 21 червня 2025 року в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» перебуває ОСОБА_1 , який в Чернігівській міській медичній частині перебуває на обліку з приводу: метаболічна кардіоміопатія. Гіпертонічна хвороба 2 ст., 2 ст., ризик високий. СН-1 ст. Цукровий діабет 2-й тип, декомпенсація. Отримує лікування згідно призначень лікарів (а.с. 60).
16 січня 2026 року позивач звернувся до генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради із скаргою, в якій зазначив, що під час його перебування у лікарні 20 червня 2025 року у виписці нічого не було вказано про його тиск і лікування гіпертонічного кризу, у зв`язку з чим просив вжити заходи реагування та надати відповідь (а.с. 65).
Листом № 01-08/М-20 від 11 лютого 2026 року Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради повідомило позивача, що адміністрація підприємства розглянула скаргу щодо відсутності у медичній виписці інформації стосовно артеріального тиску та зазначення гіпертонічного кризу. Ведення медичної документації, у тому числі записів в Електронній системі охорони здоров?я, здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів у сфері охорони здоров?я та встановлених стандартів медичної практики. Записи в медичній документації формуються лікарем на підставі скарг пацієнта на момент звернення, даних об?єктивного огляду, результатів проведених лабораторних та інструментальних обстежень, встановленого клінічного діагнозу. До медичної документації вноситься виключно та інформація, яка підтверджена фактичними клінічними даними та зафіксована під час надання медичної допомоги. За підсумками перевірки порушень у діях лікаря, у тому числі щодо порядку ведення медичної документації, не встановлено. Медична допомога була надана відповідно до клінічної картини та медичних показань, наявних на момент звернення. Заклад охорони здоров?я здійснює свою діяльність із дотриманням принципів законності, професійності та належної медичної практики (а.с. 66).
За частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частин першої, другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
У статті 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.  Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що, зокрема, передбачає кваліфіковану медичну та реабілітаційну допомогу із забезпеченням належного рівня захисту персональних даних, включаючи вільний вибір лікаря та фахівця з реабілітації, вибір методів лікування та реабілітації відповідно до рекомендацій лікаря та фахівця з реабілітації, вибір закладу охорони здоров`я, а також доступ до необхідних лікарських засобів та медичних виробів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до статті 8 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний пацієнт, який досяг чотирнадцяти років і який звернувся за наданням йому медичної допомоги, має право на вільний вибір лікаря, якщо останній може запропонувати свої послуги, та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій.  Кожний пацієнт має право, коли це виправдано його станом, бути прийнятим у будь-якому закладі охорони здоров`я за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування.
Згідно із статтею 284 Цивільного кодексу України фізична особа має право на надання їй медичної допомоги.  Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років і яка звернулася за наданням їй медичної допомоги, має право на вибір лікаря та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій.  Надання медичної допомоги фізичній особі, яка досягла чотирнадцяти років, провадиться за її згодою.  Повнолітня дієздатна фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій і може керувати ними, має право відмовитися від лікування.  У невідкладних випадках, за наявності реальної загрози життю фізичної особи, медична допомога надається без згоди фізичної особи або її батьків (усиновлювачів), опікуна, піклувальника.  Надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону.
01.03.2022 генеральним директором Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради затверджено Положенням про приймальне відділення екстреної медичної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради.
Основними завданнями приймального відділення є: 1) цілодобовий прийом пацієнтів та їх реєстрація; 2) надання екстреної медичної допомоги пацієнтам згідно з галузевими стандартами у сфері охорони здоров?я; 3) обстеження та санітарна обробка пацієнтів; 4) уточнення діагнозу, динамічне спостереження за станом пацієнта та лікування не більше доби з моменту госпіталізації до Відділення; 5) направлення пацієнтів до профільних відділень або до інших ЗОЗ відповідно до встановленого діагнозу для подальшого лікування; 6) медичне сортування пацієнтів, у тому числі при масовому надходженні; 7) надання інформації до відповідних органів, служб і установ у випадках, передбачених законодавством України; 8) ведення облікової та звітної документації, складання звітів та подання їх керівнику Лікарні. Функціями Відділення є: 1) прийом пацієнтів, які самостійно або за направленням медичного працівника звернулись до Відділення, та тих, транспортування яких, здійснили Бригади; 2) цілодобове надання екстреної медичної допомоги пацієнтам, у тому числі під час ліквідації медичних наслідків надзвичайних ситуацій, включаючи: - проведення лікувально-діагностичних заходів відповідно до стану здоров?я пацієнта до виписки з Відділення або переведення його до відповідного профільного відділення чи інших ЗОЗ; проведення реанімаційних заходів (ресусцитації), екстрених хірургічних втручань за життєвими показами; - амбулаторні хірургічні втручання при невідкладних станах та травмах; - надання екстреної медичної допомоги пацієнтам з травмою; - уточнення діагнозу, динамічне спостереження за станом пацієнта та лікування впродовж доби з моменту госпіталізації у Відділення; - проведення санітарної обробки пацієнтів, що поступили у Відділення; - ізоляція пацієнтів з ознаками інфекційної хвороби та контамінованих осіб у боксоване приміщення та надання їм необхідної медичної допомоги; - проведення, при потребі, деконтамінації пацієнтів, що госпіталізуються до Відділення, у тому числі при ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; 3) забезпечення готовності до надання екстреної медичної допомоги при масовому ситуацій; надходженні пацієнтів до Лікарні та під час ліквідації медичних наслідків надзвичайних 4) підтримка та збереження у Відділенні обмінного фонду засобів іммобілізації для видачі їх Бригаді замість використаних при наданні екстреної медичної допомоги пацієнту; 5) моніторинг кількості вільних місць у відділеннях Лікарні для екстреної госпіталізації пацієнтів на кожен день; б) забезпечення взаємозв?язку та послідовності у роботі з Бригадами, оперативно-диспетчерською службою центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, ЗОЗ та підрозділами екстреної допомоги населенню; 7) у разі необхідності, надання консультацій медичним працівникам бригади екстреної медичної допомоги, первинної медичної допомоги та інших ЗОЗ із використанням засобів наявних засобів інформації; 8) скерування пацієнтів, яких доставлено до Відділення Бригадами або які звернулись особисто і не потребують подальшої госпіталізації, на амбулаторне лікування; 9) повідомлення, у разі можливості, лікарю (сімейному лікарю, терапевту), якого обрав пацієнт, про госпіталізацію, у тому числі про пацієнта, який самовільно залишив Відділення; 10) аналіз причин випадків смерті у Відділенні, 11) розробка та проведення навчальних заходів щодо підвищення якості лікувально-діагностичної роботи у Відділенні; 12) впровадження у роботу нових методів діагностики та лікування з питань надання екстреної медичної допомоги населенню, які базуються на засадах доказової медицини; 13) ведення облікової та звітної документації. (розділ ІІ Положення).
Відповідно до підпунктів 2.2., 2.3., 2.4., 2.5., 2.6. посадової інструкції № 03-08/26-2, затвердженої 01.09.2021 генеральним директором Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, лікар медицини невідкладних станів приймального відділення екстреної медичної допомоги проводить цілеспрямоване клінічне обстеження пацієнта з метою отримання в мінімально короткі терміни повної і достовірної діагностичної інформації, визначає обсяг лабораторних, рентгенологічних та інших спеціальних досліджень, оцінює їх результати, проводить диференційну діагностику, на підставі клінічних спостережень і обстеження, збору анамнезу, даних клініко-лабораторних та інструментальних обстежень встановлює (або підтверджує) діагноз. Визначає тяжкість стану пацієнта, визначає показання для госпіталізації за профілем захворювання, тактику медикаментозного лікування з урахуванням стану пацієнта.
Згідно із частинами першою, другою, третьою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Положеннями статті 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належних та допустимих доказів того, що позивачу не було надано належної медичної допомоги в день доставлення до лікарні - 20.06.2025, матеріали справи не містять.
Натомість, як слідує із записів, внесених до Електронної системи охорони здоров`я, лікарем було проведено огляд позивача та здійснено необхідні діагностичні заходи, за результатами яких встановлено відсутність на момент звернення позивача показань до госпіталізації.
Суд враховує, що ведення журналу чи іншого облікового документа про видачу під підпис консультаційних висновків спеціаліста жодним нормативно-правовим актом не передбачено і видача консультативного висновку у випадку внесення медичних записів до електронної системи охорони здоров`я не є обов`язковим.
Посилання позивача на те, що відсутність у нього консультативного висновку лікаря 20.06.2025 та, у зв`язку з цим, не пред`явлення його у подальшому працівникам СІЗО, які б могли пересвідчитися в стані позивача, призвели до погіршення стану його здоров`я, суд вважає не підтвердженими належними доказами, враховуючи, що стан здоров`я особи, в тому числі й артеріальний тиск може змінюватися щохвилини.
Доказів того, що погіршення стану здоров`я позивача під час перебування його в СІЗО стало прямим наслідком не надання йому належної медичної допомоги лікарем чи відсутністю консультативного висновку, матеріали справи не містять.
За вказаних обставин, враховуючи викладене, оцінивши наявні в справі докази та доводи сторін в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради про визнання дій такими, що порушують права, стягнення моральної шкоди – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, місцезнаходження юридичної особи: пр-т Михайла Грушевського, 168-б, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 37972475.
Повний текст рішення складено 08.06.2026.

Суддя