ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2026 року	справа № 380/7301/26	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання вчинити певні дії.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 вимогами:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3328 грн), встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2026 рік, для перерахунку пенсії з 01 лютого 2026 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2026 року у відповідності до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3328 грн.), встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою, та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2026 рік, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2026 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він є пенсіонером, перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі — Закон № 2262-XII). Позивач звертає увагу суду на те, що 29 січня 2020 року набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18, якою було визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103. Наслідком такого скасування стало відновлення дії первинної редакції пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців...» (далі — Постанова № 704).
Відповідно до приписів відновленої норми, розміри посадових окладів та окладів за військовими званнями військовослужбовців мають визначатися виключно шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Оскільки статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року встановлено у розмірі 3328 грн, позивач вважає, що у нього виникло безумовне право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії. З цією метою він звернувся до відповідача із відповідною заявою, проте останній листом відмовив у її видачі. Позивач переконаний, що така відмова є протиправною, такою, що звужує обсяг його соціальних гарантій та порушує право на належне пенсійне забезпечення, гарантоване державою.
Ухвалою від 20 квітня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заявлені вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Свою правову позицію відповідач обґрунтовує тим, що алгоритм дій державних органів чітко регламентований Порядком проведення перерахунку пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі — Порядок № 45). Згідно з положеннями вказаного Порядку, перерахунок здійснюється виключно після прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення та надходження списків від органів Пенсійного фонду України. Відповідач зауважує, що у 2026 році Уряд не приймав жодних рішень щодо перерахунку пенсій військовослужбовцям, а списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, до територіального центру комплектування не надходили.
Крім того, відповідач посилається на те, що розмір посадового окладу діючих військовослужбовців з 01 березня 2018 року продовжує розраховуватися із застосуванням прожиткового мінімуму в розмірі 1762 грн і фактично не змінювався, що виключає підстави для видачі нових довідок. Додатково відповідач акцентує увагу на сталій судовій практиці, зокрема на висновках Великої Палати Верховного Суду у справі № 592/5164/16-а та Судової палати Касаційного адміністративного суду у справі № 520/5814/24. Відповідно до цих висновків, окремі доручення чи телеграми Міністра оборони України щодо встановлення граничних розмірів надбавок та премій на відповідний рік є суто відомчими, організаційно-розпорядчими документами тимчасового характеру, які не є нормативно-правовими актами та не можуть слугувати самостійною підставою для перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям.
Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд повно і всебічно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 01 липня 1999 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-ХІІ).
З метою реалізації свого права на належне пенсійне забезпечення та його відповідний перерахунок, 29 січня 2026 року позивач, діючи через свого уповноваженого представника — адвоката Єрьоміну Вікторію Анатоліївну, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 (як до уповноваженого органу, до компетенції якого належить видача відповідних документів) із письмовою заявою. У вказаному зверненні позивач просив підготувати та безпосередньо надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2026 року для проведення подальшого перерахунку основного розміру пенсії з 01 лютого 2026 року. При цьому позивач окремо наголосив на необхідності обчислення базових складових грошового забезпечення, а саме посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» станом на 01 січня 2026 року у розмірі 3328,00 грн, на відповідні тарифні коефіцієнти, передбачені чинним законодавством.
За результатами розгляду вказаного звернення, відповідач листом від 03 березня 2026 року за вихідним № 1159/121 повідомив позивача про відсутність законних підстав для оформлення, виготовлення та направлення до пенсійного органу запитуваної оновленої довідки. Свою письмову відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 мотивував тим, що Кабінетом Міністрів України не приймалося окремого рішення щодо проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям відповідно до Порядку № 45. Крім того, відповідач зазначив, що розмір грошового забезпечення діючих військовослужбовців у 2026 році фактично не збільшувався, відповідні списки осіб від органів Пенсійного фонду України до центру не надходили, а посадові оклади та оклади за військовим званням продовжують розраховуватися фінансовими органами виходячи з розрахункової величини — прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762,00 грн. Відтак, на переконання відповідача, складання оновлених довідок за індивідуальними зверненнями пенсіонерів не передбачено нормами права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у контексті встановлених обставин, суд керується такими мотивами.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено імперативне правило, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначений принцип зумовлює суворе дотримання суб`єктами владних повноважень вимог закону та забороняє їм діяти на власний розсуд там, де алгоритм їхніх дій чітко врегульований нормами права.
Крім того, статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це конституційне право вимагає від держави та її органів вжиття всіх необхідних заходів для підтримання належного життєвого рівня своїх громадян, особливо тих, які присвятили своє життя захисту державного суверенітету та територіальної цілісності.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-ХІІ). Цей нормативно-правовий акт має на меті не лише встановлення умов призначення пенсій, але й покликаний гарантувати гідне пенсійне забезпечення військовослужбовців як осіб, які виконували конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, з неодмінним урахуванням особливого характеру та специфіки їхньої служби.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення. При такому обчисленні в обов`язковому порядку враховуються відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених чинним законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з приписами частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають обов`язковому перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Реалізуючи делеговані законодавцем повноваження, Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі — Постанова № 704). Пунктом 4 вказаної Постанови (у її первинній редакції) було запроваджено економічно обґрунтований та гнучкий механізм визначення посадових окладів. Зокрема, встановлювалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються виключно шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Саме такий правовий механізм об`єктивно забезпечував щорічне автоматичне зростання базових складових грошового забезпечення прямо пропорційно до збільшення соціальних стандартів у державі (прожиткового мінімуму), що виключало можливість їх штучного знецінення.
Надалі, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 пункт 4 Постанови № 704 було викладено в новій редакції, якою розрахункову величину було фактично "заморожено". Цією редакцією передбачалося, що розміри посадових окладів визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом фіксовано на 1 січня 2018 року, ігноруючи подальше зростання цього показника в наступних роках. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 (яка в подальшому була залишена без змін постановою Верховного Суду) пункт 6 Постанови № 103, яким власне і вносились звужуючі зміни до пункту 4 Постанови № 704, було визнано протиправним та скасовано.
Суд наголошує на тому, що з огляду на імперативні вимоги частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині безпосередньо з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Відтак, з 29 січня 2020 року у законодавстві автоматично відновила свою дію первинна редакція пункту 4 Постанови № 704.
Отже, саме з цієї дати відновилися правові підстави для обчислення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня саме відповідного поточного календарного року, на відповідний встановлений тарифний коефіцієнт.
Застосовуючи наведені норми, суд акцентує увагу на тому, що Верховний Суд у своїх численних постановах (зокрема, від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, від 04.04.2023 у справі № 120/5264/22) сформував послідовну, чітку та сталу правову позицію. Суть цієї позиції зводиться до того, що сам факт щорічного зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, є цілком достатньою і самостійною підставою, внаслідок якої у осіб з числа військовослужбовців виникає законне право на отримання нової довідки про розміри грошового забезпечення. Така довідка є необхідною для перерахунку пенсії з урахуванням оновлених (збільшених) даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 року в розмірі 3328 гривень. Відповідно, саме ця величина підлягає обов`язковому застосуванню при формуванні оновленої довідки позивача у 2026 році.
Детально оцінюючи заперечення відповідача щодо того, що Кабінет Міністрів України не приймав окремого рішення про перерахунок пенсій у 2026 році, а уповноважений орган Пенсійного фонду не надсилав до територіального центру комплектування відповідних списків пенсіонерів, суд вважає такі доводи відповідача повністю необґрунтованими та такими, що суперечать принципу верховенства права.
Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може слугувати як відповідна заява самого пенсіонера, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України. Будь-яка бездіяльність державних органів, зокрема відсутність сформованих та переданих списків від органів Пенсійного фонду України, жодним чином не може позбавляти особу її законного конституційного права звернутися за довідкою в індивідуальному порядку.
Водночас уповноважений державний орган не наділений правом відмовити особі у видачі такої довідки за наявності об`єктивних законних підстав для перерахунку (а саме — нормативного збільшення базового державного соціального стандарту). Держава, в особі її компетентних органів, не може посилатися на власну бездіяльність, процедурні недоліки або недосконалість внутрішніх бюрократичних механізмів як на підставу для зволікання чи обмеження соціальних прав громадян.
Щодо подальших тверджень відповідача про те, що розмір додаткових видів грошового забезпечення та премій у відповідних календарних роках встановлюється виключно відомчими дорученнями (телеграмами) Міністра оборони України, які не є нормативно-правовими актами, суд детально зазначає наступне.
Дійсно, відповідно до актуальної практики Верховного Суду (зокрема, згідно з висновками, викладеними у постанові Судової палати Касаційного адміністративного суду у справі № 520/5814/24), відомчі телеграми чи доручення Міністра оборони самі по собі не є тими рішеннями Уряду про зміну розміру складових грошового забезпечення, з якими стаття 63 Закону № 2262-ХІІ пов`язує безпосереднє та самостійне право на перерахунок пенсії.
Проте, суд звертає увагу, що у даній справі відповідач здійснює явну підміну понять. У межах спірних правовідносин первинною, ключовою підставою для видачі нової довідки та наступного перерахунку пенсії позивача слугує не зміна відсоткових розмірів надбавок чи премій якоюсь окремою телеграмою Міністерства оборони, а саме зміна (суттєве збільшення) базової розрахункової величини — прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно із Законом України про Державний бюджет на 2026 рік. Саме це збільшення прямо і безпосередньо впливає на математичні розміри посадового окладу та окладу за військовим званням у їх грошовому вираженні.
Відповідно, у зв`язку з об`єктивним арифметичним зростанням базових складових (посадового окладу та окладу за званням), автоматично у грошовому еквіваленті зростають і розміри додаткових видів грошового забезпечення та премій, оскільки вони алгоритмічно обчислюються у відсотковому співвідношенні від цих базових складових. При складанні оновленої довідки відповідач зобов`язаний зазначити розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у тих самих відсотках, які були встановлені для відповідної категорії військовослужбовців на підставі чинних нормативно-правових актів на момент виникнення права на перерахунок, просто застосувавши ці незмінні відсотки до нових, обчислених станом на 01.01.2026, підвищених розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням.
За таких обставин, зважаючи на системний та ґрунтовний аналіз наведених норм матеріального права, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо формальної відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2026 є безпідставними та протиправними.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконання, що належним, ефективним та єдино правильним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача підготувати та надати до пенсійного органу нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2026 у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону № 2262-XII, статті 9 Закону № 2011-XII та Постанови № 704.
При цьому такий розрахунок має бути здійснений шляхом визначення розмірів посадового окладу та окладу за військове звання на основі множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3328,00 грн, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» станом на 01.01.2026, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 14 до Постанови № 704, із обов`язковим подальшим зазначенням пропорційно обчислених процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачений судовий збір в сумі 1065 грн. Враховуючи повне задоволення позовних вимог та визнання дій відповідача протиправними, зазначена сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача — ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись статтями 2, 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2026 для перерахунку пенсії.
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) станом на 01 січня 2026 року у відповідності до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3328 грн.), встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою, та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2026 рік, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2026 року
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 1065 (одна тисяча шістдесят п`ять) грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 28 травня 2026 року.
Суддя Коморний О.І.