ЄУН справи: 336/1768/23
Номер провадження: 1-кп/336/211/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року     м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12022082080002079 від 31.12.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 KK України раніше не судимого, 
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31 грудня 2002 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину «Білий дім», по вулиці Молочній в місті Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений в Україні на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків. усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, таємно, шляхом вільного доступу із кишені куртки, викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
- мобільний телефон «Redmi 100 4 GB RAM, 128 GB ROM», в корпусі сірого кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта № 42-23 від 23.01.2023, складає 2578,92 гривень;
- грошові кошти у сумі 4800 гривень.
Обвинувачений у ході судового розгляду визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину. Підтвердив, викладені в обвинувальному акті обставини.
В судові засідання потерпілий не з`являвся, будь-яких заяв чи клопотань не надавав, тому судом на підставі ст. 325 КПК України, розглянув кримінальне провадження за його відсутності.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що зібрані стороною обвинувачення. 
Отже, оцінюючі надані суду докази, зокрема протоколи проведення слідчих експериментів за участю обвинуваченого та потерпілого з додатками, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, вчинена в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та визнання вини.
Керуючись вищенаведеним при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, яке закон відносить до тяжкого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який вважається раніше не судимою особою, ставлення обвинуваченого до свого вчинку, а також думку прокурора, який вважав за можливе призначити покарання з випробуванням.
Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе при застосуванні до нього покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, та, оскільки обвинувачений не несе високої суспільної небезпеки та, на переконання суду його виправлення можливе без реального відбування покарання, суд вважає, що слід звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку у межах, визначених ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових кримінальний правопорушень.
Витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 42-23 у сумі 755,08 грн. відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на нього передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 755,08 гривень.
Речові докази:
- мобільний телефон «REALME C11 2/32GB», в корпусі темно-сірого кольору. іmеі 1: НОМЕР_1 , іmeі 2: НОМЕР_2 та грошові кошти в сумі 600 гривень, а саме 3 банкноти номіналом по 200 гривень, які відповідно до розписки передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , – залишити останньому як власнику. 
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя      ОСОБА_1