Справа № 932/19058/25 
Провадження № 1-кп/932/1837/25 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року     Шевченківський районний суд міста Дніпра
у складі колегії:
головуючого судді   ОСОБА_1 ,
суддів   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю 
секретарів   ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів   ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (ВКЗ),
захисника   ОСОБА_8 (ВКЗ),
обвинуваченого   ОСОБА_9 (ВКЗ),
розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Дніпра, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22025050000000971 від 17 жовтня 2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1КК України, 
ВСТАНОВИВ:
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави – України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України – Конституції України.
Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ст.5Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. 
Відповідно до Рішень Конституційного Суду № 6-рп/2005 від 05.10.2005, № 6-рп/2008 від 16.04.2008 зазначені норми визначають, що влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.
Стаття 6 Конституції України передбачає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Статтями 69,72 та 73Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією. Виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Статтями 132,133Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Так, 07.04.2014 у м. Донецьку Донецької області видано т. зв. «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Донецкой народной республики» (мовою оригіналу), яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014 так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «ДНР» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому протягом квітня-травня 2014 року в окремих містах Донецької області організовано та проведено низку мітингів з метою привернення уваги та схилення громадян України з числа місцевих мешканців до визнання державної самостійності т. зв. «ДНР».
За таких обставин 11.05.2014 в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України проведено так названий «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет т. зв. «ДНР» на території Донецької області.
Надалі представниками самопроголошеної т. зв. «ДНР», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські («органи державної влади ДНР») та силові органи. 
Так, на учасників органів силового блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом:
- систематичної організації та здійсненні актів застосування збройної сили проти держави України у особі Збройних Сил України, інших військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, зокрема шляхом ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню їх службових обов`язків, обстрілів населених пунктів тощо;
- створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності; 
- вербування нових учасників до складу силового блоку т. зв. «ДНР» та організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;
- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області з метою їх виводу з-під контролю органів державної влади України та їх включення до самопроголошеного псевдодержавного утворення т. зв. «ДНР»;
- захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами з метою оснащення незаконних збройних формувань, які вчиняють дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України;
- координації та узгодження своїх дій з діями регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням; 
- блокування виконання правоохоронними органами та підрозділами Збройних Сил України передбачених Конституцією та законодавством України функцій на тимчасово окупованій території України;
- силового подолання опору цивільного населення окупаційній адміністрації шляхом фізичної розправи та незаконного позбавлення волі;
- силової підтримки учасників органів політичного та управлінського блоку незаконних утворень т.зв. «ДНР», захопленні, укріпленні та охороні зайнятих ними будівель та споруд.
Водночас, на учасників органів політичного блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом:
- створення та участі в діяльності окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях Донецької області;
- видачі нормативно-правових актів від імені окупаційної адміністрації російської федерації та самопроголошених органів влади т.зв. «ДНР»;
- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності псевдодержавного утворення т.зв. «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній організації, приховування факту збройної агресії Російської Федерації проти України, отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;
- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу; 
- налагодження взаємодії з незаконним псевдодержавним утворенням т. зв. «ДНР» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на насильницьку зміну конституційного ладу України;
- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;
- координація та узгодження своїх дій з радниками та інструкторами Російської Федерації, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, та вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України;
- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності т. зв. «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції і заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, стримування і відсічі російської збройної агресії в Донецькій та Луганській областях, та формування думки серед населення про законність власних дій; 
- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку т.зв. «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності; 
- забезпечення учасників т.зв. «ДНР» транспортом, символікою, агітаційними матеріалами тощо.
При цьому, кожний учасник органів політичного та силового блоків т. зв. «ДНР» (у т.ч. які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлював, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії Російської Федерації та зміна меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України. 
В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Донецької області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями. 
Одночасно з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Донецької області з числа представників політичного блоку т. зв. «ДНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації.
21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік.
В цей же день президент Російської Федерації (далі – РФ) скликав позачергове засідання ради безпеки Російської Федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності т. зв. «Донецької» та «Луганської народних республік».
Службові особи з числа вищого керівництва РФ, які входять до складу ради безпеки РФ, публічно підтримали звернення державної думи РФ та заявили про необхідність визнання президентом РФ незалежності т. зв. «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки», а одним із основних аргументів для прийняття такого рішення членами Ради безпеки РФ було проживання на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей громадян Російської Федерації у кількості понад 800 тисяч осіб, а також понад 1,2 мільйонів осіб, котрі подали документи на громадянство РФ.
Цього ж дня президент Російської Федерації підписав указ про визнання незалежності т. зв. «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».
У подальшому президент Російської Федерації, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ (далі по тексту – ЗС РФ) на територію України.
24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє до теперішнього часу.
Встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як громадянин України, який згідно із ст.65Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2,3 ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно погодився прийняти участь у бойових діях на боці держави-агресора – РФ.
Так, 01 квітня 2024 року у громадянина України ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану. 
Того ж дня ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, прибув до військового комісаріату Ростовської області ЗС РФ за адресою: АДРЕСА_3 , де уклав контракт про проходження військової служби строком 1 рік та був зарахований до списків особового складу збройного формування держави-агресора – НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, отримав перше військове звання «рядовий», призначений на посаду стрільця відділення розвідки штурмової роти НОМЕР_3 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, отримав позивий «Гор» та забезпечений вогнепальною зброєю АК-12, військовою формою одягу зразка ЗС РФ, особистим військовим спорядженням та засобами індивідуального захисту, тим самим здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.
03.04.2024 ОСОБА_9 переміщено на військовий полігон ЗС РФ в районі АДРЕСА_3 за координатами 48.686795, 43.918491, де останній до 05.07.2024 проходив первинну військову підготовку (вогневу, тактичну інженерну, первинну медичну). 
Починаючи з 05.07.2024, після проходження військової підготовки, ОСОБА_9 у складі НОМЕР_3 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ приймав безпосередню участь у бойових діях на території Донецької області, до його посадових обов`язків входило обладнання оборонних укріплень, несення караулів на бойових позиціях ЗС РФ в районі АДРЕСА_4 .
27.01.2025 ОСОБА_9 у складі штурмової групи приймав участь у штурмі бойових позицій ЗСУ в районі АДРЕСА_5 . Того ж дня в результаті обстрілу отримав осколкове поранення та був госпіталізований.
28.02.2025 ОСОБА_9 повернувся до виконання службових обов`язків та був переміщений на тимчасове місце дислокації штурмової роти 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, за адресою: АДРЕСА_4 
До посадових обов`язків ОСОБА_9 входило виконання господарських нарядів на роботи, несення караульної служби на бойових позиціях ЗС РФ в районі АДРЕСА_4 .
Починаючи з 20.08.2025, ОСОБА_9 приймав участь у штурмі оборонних позицій ЗСУ в районі АДРЕСА_6 . 26.08.2025 в ході вогневого зіткнення отримав поранення та був госпіталізований.
30.09.2025 ОСОБА_9 повернувся до виконання службових обов`язків та 01.10.2025 був переміщений на бойові позиції 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ в районі АДРЕСА_7 .
З 01.10.2025 по 06.10.2025 ОСОБА_9 приймав безпосередню участь у штурмі оборонних позицій ЗСУ в районі с. Клебан-Бик Краматорського району Донецької області.
06.10.2025 ОСОБА_9 , приймаючи участь у бойових діях проти Збройних Сил України на боці ворога – Російської Федерації, виконуючи від невстановлених в ході досудового розслідування осіб наказ на штурм бойових позицій в районі с. Клебан-Бик Краматорського району Донецької області та в ході бойового зіткнення був затриманий військовослужбовцями Збройних Сил України, внаслідок чого його злочинну діяльність було припинено.
Під час проходження військової служби у вказаному збройному формуванні держави-агресора грошове забезпечення ОСОБА_9 , відповідно до штатного розпису за його посадою, складало приблизно 200000 рублів РФ на місяць.
Крім того,з 01.04.2024 громадянин України ОСОБА_9 , діючи умисно, добровільно, за власною ініціативою, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької областей, приймав участь у збройному формуванні держави-агресора, з метою допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. 
Так, 01.04.2024 ОСОБА_9  прибув до військового комісаріату Ростовської області ЗС РФ за адресою: АДРЕСА_3 , де уклав контракт про проходження військової служби строком 1 рік та був зарахований до списків особового складу збройного формування держави-агресора – НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, отримав перше військове звання «рядовий», призначений на посаду стрільця відділення розвідки штурмової роти НОМЕР_3 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, отримав позивий « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та забезпечений вогнепальною зброєю АК-12, військовою формою одягу зразка ЗС РФ, 03.04.2024 ОСОБА_9 переміщено на військовий полігон ЗС РФ в районі АДРЕСА_3 за координатами 48.686795, 43.918491, де останній до 05.07.2024 проходив первинну військову підготовку (вогневу, тактичну інженерну, первинну медичну). 
Починаючи з 05.07.2024, після проходження військової підготовки, ОСОБА_9 у складі НОМЕР_3 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ приймав безпосередню участь у бойових діях на території Донецької області, до його посадових обов`язків входило обладнання оборонних укріплень, несення караулів на бойових позиціях ЗС РФ в районі АДРЕСА_4 .
27.01.2025 ОСОБА_9 у складі штурмової групи приймав участь у штурмі бойових позицій ЗСУ в районі АДРЕСА_5 . Того ж дня в результаті обстрілу отримав осколкове поранення та був госпіталізований.
28.02.2025 ОСОБА_9 повернувся до виконання службових обов`язків та був переміщений на тимчасове місце дислокації штурмової роти 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, за адресою: АДРЕСА_4 
До посадових обов`язків ОСОБА_9 входило виконання господарських нарядів на роботи, несення караульної служби на бойових позиціях ЗС РФ в районі АДРЕСА_4 .
Починаючи з 20.08.2025 ОСОБА_9 приймав участь у штурмі оборонних позицій ЗСУ в районі АДРЕСА_6 . 26.08.2025 в ході вогневого зіткнення отримав поранення та був госпіталізований.
30.09.2025 ОСОБА_9 повернувся до виконання службових обов`язків та 01.10.2025 був переміщений на бойові позиції 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ в районі АДРЕСА_7 .
З 01.10.2025 по 06.10.2025  ОСОБА_9 приймав безпосередню участь у штурмі оборонних позицій ЗСУ в районі с. Клебан-Бик Краматорського району Донецької області.
06.10.2025 ОСОБА_9 , приймаючи участь у бойових діях проти Збройних Сил України на боці ворога – Російської Федерації, виконуючи від невстановлених в ході досудового розслідування осіб наказ на штурм бойових позицій в районі с. Клебан-Бик Краматорського району Донецької області та в ході бойового зіткнення був затриманий військовослужбовцями Збройних Сил України, внаслідок чого його злочинну діяльність було припинено.
Під час проходження військової служби у вказаному збройному формуванні держави-агресора грошове забезпечення ОСОБА_9 , відповідно до штатного розпису за його посадою, складало приблизно 200000 рублів РФ на місяць.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі погодившись із усіма обставинами скоєних кримінальних правопорушень та скориставшись своїм правом передбаченим ст.63Конституції України, відмовився від надання будь-яких показів відносно себе.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, його вина знайшла своє повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами:
- відповідно до протоколу огляду інтернет ресурсу від 19 жовтня 2025 року за участю свідка ОСОБА_10 було проведено огляд інтернет ресурсу «Googlemaps» за допомогою ноутбуку «НР 250 G5» з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 7». Зокрема, огляд було розпочато із запуску інтернет-браузера «Opera». У пошукову строку браузера було введено наступне посилання: htt://www.google.com/maps/// На екран виведено супутникову карту України. Свідку було запропоновано показати на карті, де саме він 06.10.2025 затримав стрільця 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку, в/ч НОМЕР_2 , ЗС РФ ОСОБА_9 . Свідком за допомогою курсору миші було здійснено пошук і вказав на точку за GPS координатами 48 26’26.8?N 37 46’09.8?E розташовану в районі Клебан-Бик Краматорського району Донецької області. Далі свідок пояснив, що саме за цими координатами, в ході огляду поля бою, було взято в полон ОСОБА_9 ;
- за протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 жовтня 2025 року свідок ОСОБА_10 в присутності двох понятих, упізнав серед чотирьох пред`явлених йому фотографій осіб чоловічої статі чоловіка, зображеного на фотографії №1 як стрільця 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку, в/ч НОМЕР_2 ЗС РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого 06.10.2025 взяв у полон в районі Клебан-Бик, Краматорського району Донецької області. Згідно з довідкою до протоколу на фото під №1 зображений стрілець 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку, в/ч НОМЕР_2 ЗС РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взятий у полон військовослужбовцями ЗСУ 06.10.2025 в районі Клебан-Бик Краматорського району Донецької області;
- відповідно до протоколу огляду інтернет ресурсу від 19 жовтня 2025 року за участю свідка ОСОБА_11 було проведено огляд інтернет ресурсу «Googlemaps» за допомогою ноутбуку «НР 250 G5» з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 7». Зокрема, огляд було розпочато із запуску інтернет-браузера «Opera». У пошукову строку браузера було введено наступне посилання: htt://www.google.com/maps/// На екран виведено супутникову карту України. Свідку було запропоновано показати на карті, де саме він 06.10.2025 затримав стрільця 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку, в/ч НОМЕР_2 , ЗС РФ ОСОБА_9 . Свідком за допомогою курсору миші було здійснено пошук і вказав на точку за GPS координатами 48 26’26.8?N 37 46’09.8?E розташовану в районі Клебан-Бик Краматорського району Донецької області. Далі свідок пояснив, що саме за цими координатами, в ході огляду поля бою було взято в полон ОСОБА_9 ;
- за протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 жовтня 2025 року свідок ОСОБА_11 в присутності двох понятих, упізнав серед чотирьох пред`явлених йому фотографій осіб чоловічої статі чоловіка, зображеного на фотографії №1 як стрільця 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку, в/ч НОМЕР_2 ЗС РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого 06.10.2025 взяв у полон в районі Клебан-Бик, Краматорського району Донецької області. Згідно з довідкою до протоколу на фото під №1 зображений стрілець 6 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку, в/ч НОМЕР_2 ЗС РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взятий у полон військовослужбовцями ЗСУ 06.10.2025 в районі Клебан-Бик Краматорського району Донецької області;
- в ході проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 21 жовтня 2025 року, останній в присутності двох понятих показав та продемонстрував на відкритій Google карті місця несення ним військової служби у рядах Збройних сил Російської Федерації у період з 01 квітня 2024 року по 06 жовтня 2025 року. Зокрема, ним було позначено власноручно на графічних зображеннях вигляду зверху вказано місця: місце розташування військового комісаріату ЗС РФ за адресою: АДРЕСА_3 , де уклав контракт про проходження військової служби строком на 1 рік та був зарахований до списків особового складу збройного формування держави-агресора – НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, отримав перше військове звання «рядовий», призначений на посаду стрільця відділення розвідки штурмової роти НОМЕР_3 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, отримав позивний « ОСОБА_12 » та був забезпечений вогнепальною зброєю АК-12, військовою формою одягу зразка ЗС РФ, особистим військовим спорядженням та засобами індивідуального захисту; вказав на місце розташування військового комісаріату ЗС РФ за адресою: АДРЕСА_3 , де вступив на військову службу; військовий полігон ЗС РФ в районі АДРЕСА_3 за координатами 48.686795, НОМЕР_4 , де він до 05.07.2024 проходив первинну військову підготовку (вогневу, тактичну, інженерну, первинну медичну); тимчасове місце дислокації штурмової роти НОМЕР_3 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 мотострілецького полку (в/ч НОМЕР_2 ) ЗС РФ, за адресою: АДРЕСА_4 , куди він повернувся до виконання службових обов`язків після госпіталізації; зазначив орієнтовне місце свого затримання в районі АДРЕСА_8 , де 06.10.2026, в ході вогневого зіткнення з особовим складом ЗСУ, потрапив у полон;
- відповідно до протоколу огляду від 21 жовтня 2025 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2-го управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_13 було проведено огляд доданих до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення №17/3/2-3391 від 16.10.2025 року матеріалів. Предметом огляду були фотознімки військового квитка військовослужбовця ЗС РФ та паспорта громадянина Російської Федерації. Зазначеним оглядом було встановлено, що військовий квиток видано на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь Донецької області військовим комісаріатом Ленінського та Кіровського районів м. Ростов-на–Дону. Військовий квиток видано 01.04.2024. Документ має серію АК №4647456. У лівому нижньому куті першої сторінки міститься фотознімок особи чоловічої статі зовні схожої на громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У військовому квитку міститься запис про те, що ОСОБА_9 вступив на військову службу 01.04.2024. На сторінці №4 міститься запис про зарахування 01.04.2024 ОСОБА_9 на військову службу до військової частини № НОМЕР_2 та про призначення 03.04.2024 на посаду стрільця. 23.03.2024 про призначення на посаду старшого снайпера. На сторінці №8 документу міститься запис про складання 26.02.2025 військової присяги та присвоєння 01.04.2024 ОСОБА_9 першого військового звання «рядовий». На сторінці №10 міститься запис про отримання 15.03.2024 вогнепальної автоматичної зброї АК-12 № НОМЕР_5 . Паспорт громадянина Російської Федерації видано на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області. Міститься фотознімок особи чоловічої статі зовні схожого на громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Документ має № НОМЕР_6 . На сторінці №5 міститься запис про реєстрацію ОСОБА_9 13.10.2023 за адресою: АДРЕСА_9 ;
- за протоколом огляду інтернет ресурсу від 18 листопада 2025 старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_13 за допомогою ноутбука марки «НР 250 G5» з операційною системою «Windows 7» з доступом до глобальної мережі Інтернет було проведено огляд інтернет-сайту «ВикипедиЯ» за електронним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 Скріншоти публікації наводяться нижче. Зокрема встановлено інформацію (далі мовою оригіналу) «54-ый мотострелковый полк (сокр. 54 мсп, в/ч НОМЕР_2 ) воинская часть Сухопутных войск Российской Федерации. Сформирован в 2022 году. Первоначально входил в состав 6-й мотострелковой дивизии. 54-ый мотострелковый полк сформирован из добровольцев-контрактников в 2022 году для участия во вторжении на Украину. Формировался в посёлке Мулино в Нижегородской области. В августе 2025 полк действовал на торецком направлении в составе 3-й гвардейской общевойсковой армии». Оглядом було встановлено, що ресурс опублікував перелік архівів інформаційних джерел, зокрема за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 було виведено на екран архів інтернет ресурсу «реальна газета». Скріншоти публікації наводяться нижче та містять список особового складу 54 мсп 3 АК з номерами спеціальних карткових рахунків. Під час огляду архіву зазначеного вище інтернет ресурсу було встановлено наступне (далі мовою оригіналу) «Третий армейский корпус: инциденты перед отправкой на фронт — расследование РГ. История 3-го армейского корпуса показывает, в насколько отчаянном положении сегодня Кремль. Создание нового 3 АК в армии РФ обсуждалось в СМИ с начала августа. Соединения из его состава появились в Харьковской области в сентябре. Они были смяты наступающими ВСУ, как и другие войска противника. В распоряжении РГ оказались документы, которые касаются формирования 54-го мотострелкового полка, входящего в 3 АК. Из них, а также из сообщений в открытых источниках видно, какой человеческий мусор соглашается воевать против Украины. (Александр Белокобыльский, РГ) В конце августа 3-й армейский корпус, «или по крайней мере та его часть, которая считается боеготовой», была переброшена в Ростовскую область. Расследователи Conflict intelligence Team зафиксировали составы с большим количеством военной техники, которые двигались на станцию Неклиново в Ростовской области у границы с Донецкой областью Украины. Дислокация позволяла направить подкрепление на Донецкий либо на Запорожский участок фронта. Стремительное наступление украинских войск в Харьковской области заставило оккупантов бросить на прорыв вновь прибывшие части. Это не помогло удержать фронт, который посыпался буквально за неделю. Боеспособность З АК оказалась крайне низкой. Такие результаты вряд ли удивили жителей поселка Мулино Нижегородской области, где новобранцы перед отправкой на фронт проходили подготовку, если можно так сказать. Но обо всем по порядку. Имена всех убийц известны Уникальные документы одного из полков 3-го армейского корпуса попали в распоряжение РГ. Начиная от списков личного состава 54 мотострелкового полка (войсковой части 31831) и схемы закрепления территории военного городка (за подписями командира в/ч подполковника Леганькова и зампотылу майора Сидоренко) и заканчивая планом погрузки во время отправки эшелона со станции Ильино (в 11 километрах от пос. Мулино) в Ростовскую область. На 11 таких листах - список из 845 военных 54 мсп с номерами СКС - специальных карточных сметов, на которые они планируют получать деньги за убийство украинцев. Идентификация участников преступной войны РФ против Украины - одна из важнейших задач и російській для правоохранительных органов, и для журналистов. Банковские счета позволят безошибочно установить массу личных данных российских боевиков. Впрочем, по многим уже сейчас есть и другие установочные данные, такие как дата рождения, личный намер и проч. (В качестве приложения мы публикуем весь список в конце статьи.) Из документов видно: единственной целью создания 3 АК была отправка его в Украину. На это указывает то, что подписавшиеся служить в нем прибывали из других воинских частей без семей. Как иносказательно отмечается, «в связи с условиями службы». Об этом идет речь в бумаге для служебного пользования из Главного управления кадров Минобороны РФ. Мол, по последнему месту службы члены семей не выселяются, на это есть решение замминистра обороны РФ ОСОБА_14 . В ході огляду, з метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено копіювання вказаного інтернет ресурсу.
Суд оцінює надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Всі досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, встановлених у судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.111КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та за ч.7 ст.111-1КК України, як колабораційна діяльність, тобто добровільна участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях держави-агресора. 
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий; за сімейним станом – розлучений; малолітніх чи неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні – немає; на медичних обліках в закладах охорони здоров`я - не перебуває; стійких соціальних зав`язків не має; працездатний але офіційно не працевлаштований.
Не зважаючи на зайняту позицію обвинуваченим під час судового розгляду, що супроводжувалась відмовою від надання особистих пояснень відносно себе, згідно ст.66КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що було доведено стороною обвинувачення за вищенаведеними письмовими доказами, з яких вбачається, що ОСОБА_9 , надавав активну допомогу органам досудового розслідування у вигляді розкриття обставин кримінального правопорушення, що були йому відомі.
В той же час, необхідно зазначити, що каяття, яке було зазначено пом`якшуючою обставиною у складеному щодо ОСОБА_9 обвинувальному акті, припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини й готовності нести кримінальну відповідальність. На переконання суду, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. На цьому також наголосив суд касаційної інстанції у справі №199/6365/19 від 10.03.2021. Немає підстав визнавати каяття щирим у випадку, коли обвинувачений повідомив про своє розкаяння формально, вину свою визнав таким чином, що підтвердив лише очевидність скоєного ним. Судом проаналізовано ставлення ОСОБА_9 до вчинених ним злочинів та його поведінку після вчинення злочину. Так, судом встановлено, що обвинувачений тривалий час проходив військову службу в лавах країни-агресора, не вживаючи будь-яких спроб припинити свою злочинну діяльність до потрапляння в полон, в судовому засіданні не висловив жалю з приводу скоєного, не повідомив про зміну своїх переконань на користь України. Така поведінка обвинуваченого свідчить про нещирість його каяття. Таким чином, поведінка обвинуваченого в сукупності з усіма матеріалами справи, не може розцінюватись судом як щире каяття, а тому суд при призначенні йому покарання не бере до уваги щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання. 
Згідно ст.67КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , є вчинення злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1КК України, з використанням умов воєнного стану.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
На підставі вище викладеного, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх обставини та наслідки, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що до ОСОБА_9 необхідно застосувати основне покарання визначеного санкцією ч.2 ст.111КК України - у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією відповідної частини статті кримінального Закону та за ч.7 ст.111-1КК України - у виді позбавлення волі на строк, в межах, передбаченої санкцією відповідної частини статті кримінального Закону, оскільки вважає, що саме такі основні покарання є необхідними та достатніми для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, призведуть до позитивних змін в його особистості, а також створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відверне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
Крім того, суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_9 додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, а також пов`язані зі службовою діяльністю у Збройних Силах України або інших передбачених законом України військових формуваннях, яке передбачене санкцією ч.7 ст.111-1КК України, та конфіскації всього майна, що належіть обвинуваченому на праві власності, передбачене санкціями, як ч.2 ст.111КК України так і ч.7 ст.111-1КК України.
При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст.55КК України.
Остаточне покарання ОСОБА_9 за цим вироком необхідно призначити із застосуванням положень ч.ч.1,3 ст.70КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з призначенням додаткових покарань, визначених судом.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.
Арешт – накладений за ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 10 листопада 2025 року із забороною відчуження, на саморобний причеп, номерний знак НОМЕР_7 , шасі НОМЕР_8 , рік випуску 2007, колір зелений, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 від 03.04.2007, який належить на праві власності ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід скасувати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 - не застосовано, прокурор до постановлення вироку, щодо обрання будь-якого запобіжного заходу, з клопотанням до суду – не звертався, та, на час постановлення вироку, у суду не має підстав для його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 - визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1КК України, та призначити покарання: 
- за ч.2 ст.111КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належіть йому на праві власності;
- за ч.7 ст.111-1КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, а також пов`язані зі службовою діяльністю у Збройних Силах України або інших передбачених законом України військових формуваннях строком на 10 (десять) років, з конфіскацією всього майна, що належіть йому на праві власності.
На підставі ч.ч.1,3 ст.70КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, а також пов`язані зі службовою діяльністю у Збройних Силах України або інших передбачених законом України військових формуваннях строком на 10 (десять) років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
ОСОБА_9 - строк відбування основного покарання - рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
ОСОБА_9 - строк відбування додаткового покарання - рахувати з моменту повного відбуття ним основного покарання.
Конфіскацію всього майна, що належіть ОСОБА_9 на праві власності - застосувати після набрання вироком законної сили.
АРЕШТ - накладений ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 10 листопада 2025 року на саморобний причеп, номерний знак НОМЕР_7 , шасі НОМЕР_8 , рік випуску 2007, колір зелений, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 від 03.04.2007, який належить на праві власності ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 – після набрання вироком законної сили - СКАСУВАТИ.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який утримується в Державній установі «Табір для тримання військовополонених «Захід №2», у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий      ОСОБА_1 

Судді      ОСОБА_2 

ОСОБА_3