Справа №308/7953/25
Провадження № 2/638/2716/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м.Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Поляков О.В., 
за участю секретаря судового засідання Кутоманової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до 17.10.1993 про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що 22 листопада 2021 року між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу вона залишила своє прізвище « ОСОБА_3 ». 
ОСОБА_1 зазначає, що відповідач скористався нею, використав шлюб, щоб, будучи студентом медичного факультету, міг залишися тут, жодного дня він з позивачкою не мав намір проживати, відразу після укладення шлюбу залишив її. Від спільного шлюбу дітей немає. Вважає, що вказаний шлюб був фіктивним, тобто укладеним без наміру створення сім`ї і набуття прав та обов`язків подружжя. ОСОБА_2 є громадянином Федеративної Республіки Нігерія. Тому, укладення шлюбу з позивачем було для ОСОБА_2 для отримання дозволу на проживання або громадянства. 
У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 уклав шлюб з нею без наміру створити сім`ю та набути обов`язків подружжя, були порушені права позивача, вона змушена звертатися до суду з позовом про визнання їхнього шлюбу недійсним. З моменту укладення шлюбу і досі позивачка не знає, де знаходиться відповідач. У зв`язку з війною позивачка переїхала до м. Ужгорода та отримала статус ВПО.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу №308/7953/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним прийнято до розгляду та відкрито в порядку загального провадження.
В підготовчому судовому засіданні представник позивача зазначила про підтримання заявленого позову та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги, визнати недійсним шлюб між позивачем та відповідачем.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним, в тому числі відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові повістки, які направлялися судом на адресу останнього відомого місця проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення – «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки відповідач суду не повідомив, процесуальним правом на подання відзиву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. 
За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача у даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Судом встановлено у судових засіданнях та з матеріалів справи, що 22.11.2021 року Московським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зареєстровано шлюб між сторонами (актовий запис №1050).
Відповідно до ст. 42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Частиною 1 ст. 14 Сімейного кодексу України передбачено, що сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.
Згідно зі ст. 37 Сімейного кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.
Стаття 38 Сімейного кодексу України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст. 22, 24-26 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 40 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.
Як роз`яснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з Сімейним кодексом шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС. Позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою, особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 Сімейного кодексу України).
Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.
Під час розгляду справи суд встановив, що з моменту реєстрації шлюбу та до моменту звернення позивача до суду з позовом минуло п`ять років. Згідно з доводами позовної заяви ОСОБА_2 , будучи студентом медичного факультету, уклав шлюб з позивачкою для отримання дозволу на проживання або громадянства. З моменту укладання шлюбу і по теперішній час позивачка не знає, де знаходиться відповідач. Протягом вказаного часу сторони фактичних шлюбних відносин не підтримували, один одного не утримували та спільного майна не набували.
Крім того у судовому засіданні через відеоконференцзв`язок був допитаний свідок ОСОБА_4 , який на теперішній час є цивільним чоловіком позивачки ОСОБА_1 . Свідок пояснив, що з 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають разом і мають двох спільних дітей, познайомились у м. Харків взимку та переїхали жити до м. Ужгород, на даний час проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок пояснив, що з відповідачем ОСОБА_2 ніколи не був знайомий, та ОСОБА_1 не мала з ним жодних спільних контактів.
Представником позивача адвокатом Орбан Н.Л. було надано до суду відповідь з Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області від 06.09.2024 №17726/106/25/2024, відповідно до якого з метою встановлення місця знаходження громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведено перевірку по обліках НП України, за обліками ІПС "Армор" ОСОБА_2 не значиться. Крім того проведеною перевіркою встановлено, що в даному факті відсутні будь-яки ознаки кримінального правопорушення, відносно ОСОБА_2 жодних неправомірних дій не вчинялось. Відомостей по перетин кордону відповідачем ОСОБА_2 немає.
Отже, враховуючи стосунки сторін у шлюбі, відсутність спільного побуту, суд доходить висновку про укладення сторонами шлюбу без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя та його фіктивність.
У зв`язку з наведеним позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб – визнанню недійсним на підставі ч. 2 ст. 42, ст. 44 Сімейного кодекс України від дня його державної реєстрації.
Враховуючи підстави виникнення спору та звернення до суду, понесені позивачем судові витрати у відповідності до ч. 9 ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 14, 21, 24, 36, 37, 38, 40, 42, 44 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 76-80, 141, 200, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання (має статус ВПО): АДРЕСА_3 , до ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , про визнання шлюбу недійсним, задовольнити.
Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 26 листопада 2021 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління, актовий запис № 1050, з моменту його укладення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст.3 54 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          О. В. Поляков