Є.у.н.с.512/809/25
Провадження №2/512/121/26 
"23" березня 2026 р. 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – Бростовської Н.О.,
секретаря – Пустовіт С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, 

ВСТАНОВИВ:

10.10.2025р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 22.03.2020р. між ним та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено договір позики №155016, за умовами якого Позичальнику надано позику у розмірі 5000,00грн. на умовах строковості, поворотності та оплатності. Вказаний договір було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Відповідач своїх зобов`язань за договором позики №155016 від 22.03.2020р. не виконав, внаслідок чого станом на 10.10.2025р. його заборгованість за цим договором становить 24669,50грн., у тому числі: 5000,00грн. – заборгованість за позикою та 19669,50грн. – заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Вказану заборгованість, а також судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2423,00грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн., позивач просить стягнути з відповідача на його користь. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання також не з`явився про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав.
За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. 
22.03.2020р. між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено договір позики №155016, за умовами якого Позичальнику надано позику у розмірі 5000,00грн. на умовах строковості, поворотності та оплатності (а.с.6-9).
Вказаний договір було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». 
Грошові кошти за умовами договору позики №155016 від 22.03.2020р. в розмірі 5000,00грн. були перераховані на рахунок відповідача 22.03.2020р., що підтверджується листом ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», яке є надавачем послуг з переказу грошових коштів, від 01.09.2025р. (а.с.19-зворот). 
Відповідач своїх зобов`язань за договором позики №155016 від 22.03.2020р. не виконав, внаслідок чого станом на 10.10.2025р. його заборгованість за цим договором становить 24669,50грн., у тому числі: 5000,00грн. – заборгованість за позикою та 19669,50грн. – заборгованість по процентам та комісії за користування позикою, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.13-16).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). 
30.09.2015р. набрав чинності Закон України «Про електронну комерцію», яким встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
За змістом ст.12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021р. у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021р. у справі №234/7159/20.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).
Встановлено, що на рахунок відповідача були перераховані кошти згідно договору позики №155016 від 22.03.2020р., але він не надав суду доказів, які б спростовували його заборгованість за цим договором перед позивачем. З заявами та клопотаннями про витребування доказів, які могли б свідчити про відсутність заборгованості, відповідач до суду не звертався, відзив на позов не подав.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором позики №155016 від 22.03.2020р. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо стягнення судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких серед інших витрат належать витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Так, при зверненні до суду з цією позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2423,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1561 від 10.10.2025р. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. суд вважає обгрунтованими та такими, що відповідають вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а тому вони також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.526, 626, 628, ч.1 ст.638, ч.2 ст.639, ч.1 ст.1054 ЦК України, ч.3 ст.12, ч.1 ст.76, ч.1 ст.81, ч.4 ст.137, ч.1 ст.141, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265, ч.1 ст.280, ст.ст.281, 282 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов – задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ГЕЛЕКСІ» (код ЄДРПОУ 41229318, адреса: 01054, м.Київ, вул.В`ячеслава Липинського, буд.10/1), заборгованість за договором позики №155016 від 22.03.2020р. в розмірі 24669,50грн. (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять грн. п`ятдесят коп.), у тому числі: 5000,00грн. – заборгованість за позикою та 19669,50грн. – заборгованість по процентам та комісії за користування позикою (станом на 10.10.2025р.), а також судові витрати по справі: судовий збір в розмірі 2423,00грн. (дві тисячі чотириста двадцять три грн.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. (п`ять тисяч грн.), а всього 32092,50 (тридцять дві тисячі дев`яносто дві грн. п`ятдесят коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Савранського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.ч.1, 2 ст.284 ЦПК України).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи (ч.1 ст.289 ЦПК України). 

СУДДЯ (підпис)
Суддя Савранського районного 
суду Одеської області         Бростовська Н.О.