Справа № 544/661/26
пров. № 2-о/544/40/2026
Номер рядка звіту 7

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді Малицької О.Л.
присяжних Овдієнко Н.М.,Тужик В.І.
секретар судового засідання Ралець О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про оголошення фізичної особи померлою
за участю заявника ОСОБА_1 
представника заявника Якимової О.В.(режим ВКЗ)
В С Т А Н О В И В:
Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення особи померлою. Заява мотивована тим, що 14 травня 1986 року між заявницею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб. 
ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_3 - до дня фактичної смерті.
Він хворів на туберкульоз, лікувався в Пирятинській ЦРЛ, але хвороба стрімко прогресувала і в 2006 році 6 січня він номер вдома. Вона намагалася викликати поліцію та швидку для засвідчення факту смерті ОСОБА_2 , але зателефонувавши в поліцію почула, що має його поховати і не приїхали на її виклик. Заявниця в подальшому похоронила свого чоловіка.
ОСОБА_2 похований в с. Давидівка, його могила знаходиться на місцевому цвинтарі до даного часу. На могилці встановлений металевий хрест із зазначенням особистих даних ОСОБА_2 .
Будинок в селі досі рахується за померлим ОСОБА_2 , та заявниця в даний час не має можливості вирішити соціально-економічні питання, як спадкоємець та співвласник після смерті чоловіка, враховуючи відсутність документів, які надали право на спадкування майна у встановленому законом порядку, тому вона змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав. 
Заявниця з`явилась у судове засідання, заяву підтримала, просила її задовольнити.
Представник заявника у судове засідання, заяву підтримала, просила її задовольнити. Додала, що заявниця змушена була звернутись до суду, оскільки іншим чином не може захистити своє право на спадщину. 
Представник заінтересованої особи: Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.
Представник заінтересованої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , суду пояснила, що заявниця являється її матір`ю. Вона може підтвердити, що батько помер в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати телефонувала лікарям і в міліції, але ніхто не приїхав. Батько хворів на туберкульоз, після смерті його похоронили на кладовищі в с. Давидівка. Вони доглядають за могилою батька. Мати проживає весь час в будинку, який купив батько. 
Заслухавши заявницю, представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного:
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
В судовому засіданні встановлено, що 14.05.1986 року заявниця ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 14.05.1986 року, а також відомостями зазначеними в паспорті заявниці серія НОМЕР_2 ст. 10. (а.с. 7, 10).
Як вбачається з копії договору купівлі -продажу серія АВЕ № 561019 від 08.12.1999 року, то ОСОБА_2 купив будинок з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засідання заявниця та свідок підтвердили, факт хвороби та захоронення ОСОБА_2 , 1965 року народження. Заявниці і надалі всі роки проживає в будинку, який придбав її чоловік ОСОБА_2 .
Факт захоронення ОСОБА_2 , також підтверджується фотографією з кладовища, на якій вбачається могила з хрестом із табличкою, на якій зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.
Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України, при цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
У таких справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Згідно з вимогами частини 1 статті 5 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є:
а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);
б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);
в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;
г) рішення суду про оголошення особи померлою;
ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;
д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів;
е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної влади факту смерті.
Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 більше 20 років помер, однак за певних причин заявниця, як дружина не оформила належним чином даний факт та не отримала свідоцтво про смерть чоловіка, з урахуванням вищезазначених відомостей, встановлених під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померлим.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12-13, 46-48, 229, 247, 258, 259, 263-265, 293, 305-308 ЦПК України, ст. ст. 46, 47 ЦК України, суд -
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.
Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - померлим.
Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - вважати дату набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Представник заявника: адвокат Якимова Ольга Володимирівна, ІНФОРМАЦІЯ_7 
Заінтересована особа: Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Яцика Петра. 20, Код ЄДРПОУ 42517293.
Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_4 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя О.Л.Малицька

Присяжні Н.М.Овдієнко 

В.І.Тужик