КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/7914/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Торговий дім «Золота миля» до Кропивницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Торговий дім «Золота миля» (надалі - позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Кропивницької митниці Державної митної служби України (надалі – відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2025/000086/1 від 13.11.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2025/000249.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного з Inter-Continental Oils & Fats Pte. Ltd (Сінгапур) контракту №BO-103-241016 від 24.10.2016, придбав пальмову продукцію (рафінований, відбілений, дезодорований, гідрогенізований пальмоядровий стеарин (тверда фракція пальмоядрової олії)) у кількості 1108 картонних коробок вагою нетто 22160 кг та вартістю 44098,40 дол. США. Для митного оформлення вказаного товару до відповідача подав митну декларацію, у якій визначив митну вартість товарів за основним методом – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Під час митного оформлення товару до відповідача подав всі необхідні документи. 
Однак, у процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, посадовою особою митниці йому спрямовано вимогу про надання додаткових документів у зв`язку з наявними сумнівами щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару. Зокрема вказано про відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Запропоновано надати: інші платіжні документи від третіх осіб зазначені в комерційному інвойсі від 21.08.2025 №SPF25/1825; документи, що містять відомості про оплату перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації (видаткові та прибуткові накладні попередніх поставок); каталоги, специфікації, прейскуранти, калькуляцію виробника товару P.T. MUSIM MAS (ID); копію декларації країни експорту; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Вказує, що у відповідача були відсутні правові підстави для витребування у нього будь-яких додаткових документів на підтвердження митної вартості імпортованого товару. Разом з тим, листом від 13.11.2025 №25/26/398 надав пояснення по суті порушених відповідачем питань та повідомив відповідача, що ним було надано вичерпний перелік документів на підтвердження митної вартості товарів, однак той подані до митного оформлення документи та відомості до уваги не взяв та прийняв спірне рішення про коригування митної вартості товарів, яким митну вартість скориговано за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно статті 59 Митного кодексу України (далі – МК України). Також, відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яку вважає також протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Підприємство не погоджується з вказаним рішенням та карткою відмови, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать вимогами чинного митного законодавства. 
З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. 
На обґрунтування заперечень зазначив, що у наданому позивачем разом з митною декларацією від 13.10.2025 № UA807200/2025/15306 комерційному інвойсі № SPF25/1825 від 21.08.2025 відсутнє посилання на специфікацію від 12.06.2025 №148 до контракту № BO-103-241016 від 24.10.2016 (з урахуванням пунктів 2.1 та 2.2 даного контракту), відповідно до якої здійснюється поставка товару. Згідно наданих до митного оформлення копій платіжних документів від 01.08.2025 № 992 на суму 88196,80 USD та від 03.10.2025 №1049 на суму 88196,80 USD неможливо прослідкувати оплату за товар, оскільки платіжні доручення виставлені на транзит для закордонних платежів на АТ "Ощадбанк". Прайс-лист від 12.06.2025 не містить умов щодо оплати продукції. Також, відповідно до умов контракту про надання послуг з перевезення від 28.07.2023 №23-17 оплата рахунків виконавця проводиться замовником в порядку та на умовах цього договору та Додатків до нього. При цьому, надана платіжна інструкція про передплату від 06.11.2025 №839 на суму 7700,00 EUR з зазначеними в призначенні платежу по декількох інвойсах. Оплату відповідно поданих до митного оформлення інвойсів від 30.10.2025 №0000001221 на суму 2500,00 EUR та 0000001232 від 12.11.2025 на суму 3000 EUR неможливо ідентифікувати з даною поставкою товару, оскільки відсутня інформація щодо номерів контейнерів та коносаменту. За поданою платіжною інструкцією від 29.10.2025 №1077 на суму 8265,58 USD на передплату фрахту не можливо прослідкувати оплату за товар, оскільки платіжні доручення виставлені на транзит для закордонних платежів банківську установу.
Відтак, виявлені обставини у сукупності унеможливили здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів. У зв`язку з чим, було запропоновано позивачу надати додаткові документи. 
Оскільки необхідних документів позивачем до митного оформлення надано не було, відповідно до статтей статей 54, 55 МК України, на підставі інформації, яка міститься в ПІК “Інспектор” та враховуючи встановлену статтею 57 цього Кодексу послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно статті 59 МК України – за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 2,4872 USD за кг, для чого використані відомості з МД від 13.10.2025 №UA807200/2025/15306.
Вважає рішення про коригування митної вартості законним та обґрунтованим. 
З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Вказує, що наявність рішення щодо визначення митної вартості за ідентичним товаром по підприємству не є самостійною підставою для підтвердження недостовірності задекларованих платником даних. Також, спірне рішення не містить достатніх відомостей про будь-які характеристики, що свідчать про ідентичність товарів та про схожість умов поставок товарів (обсяги партій, комерційні умов тощо) за поданою митною декларацією №25UA901020008335U7 від 12.11.2025 та митною декларацією від 13.10.2025 №UA807200/2025/15306.

26.11.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).
02.12.2025 представник відповідача подав суду клопотання, у якому просив суд здійснити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
26.11.2025 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника Кропивницької митниці щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 головуючим суддею по розгляду справи №340/7914/25 визначено суддю Савонюка М.Я.
12.01.2026 ухвалою суду справу прийнято судом до свого провадження. Розгляд постановлено розпочати спочатку зі стадії розгляду справи по суті.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що між Приватним підприємством «Торговий дім «Золота миля» (покупець) та Inter-Continental Oils & Fats Pte. Ltd (Сінгапур) (продавець) укладено контракт №BO-103-241016 від 24.10.2016 (далі – Контракт) на поставку товарів відповідно до укладених до цього контракту специфікацій (а.с. 45-50).
Згідно із пунктами 2.1-2.3 Контракту товар поставляється продавцем партіями у відповідності до специфікацій покупця, що підтверджені продавцем. Кожна партія товару оформлюється сторонами шляхом складання та підписання специфікації. Вартість товару формується виходячи із ціни сировини на біржі і після підписання контракту не може бути змінена після підписання специфікації без письмового погодження сторін.
Ціна на товар встановлюються в доларах США і зафіксована у специфікаціях до цього контракту в включає в себе вартість тари, упаковки, маркування, митного оформлення на експорт, доставки до порту Белаван (Індонезія) і завантаження контейнерів з товаром, зазначеного у специфікаціях до цього контракту на морське судно (п. 4.1. Контракту).
Відповідно до пункту 5.1. Контракту умови поставки товару розуміються на умовах правил Інктотермс-2010 і визначаються як FCA міжнародний контейнерний термінал Belawan Індонезія.
У межах контракту згідно Специфікації №148 від 24.10.2016 постачальник зобов`язався поставити товар "Рафінований вибілений Дезодорований гідрогенізований пальмоядровий стеарин, JADECHOC " в кількості 4432 місць (упакований у 20,00 кг карторнні коробки з поліетиленовим вкладишем усередині), вагою 88640,00 кг, ціна товару 1,99 дол. США/кг, загальною вартістю 176393,60 дол. США на умовах поставки FСА, Belawan Port, Індонезія (INCOTERMS 2020). Умови оплати за поставку - 50% передоплата до відвантаження та 50% вартості товару, що відвантажується - протягом 10 дня від дати видання коносаменту з отриманням копій відвантажувальних документів, зазначених у параграфі 8 Контракту (а.с. 51).
Додатковою угодою №1 від 28.12.2018 до Контракту визначено, що строк дії контракту продовжується кожен наступний календарний рік на ще один рік, якщо Сторони заздалегідь за три місяці до закінчення строку його дії письмово не повідомлять про наміри розірвати контракт (а.с. 17зв.).
Також, додатковими угодами №2 від 01.04.2021, №3 від 22.06.2021, №4 від 01.05.2023 до контракту №BO-103-241016 від 24.10.2016 були внесені зміни до реквізитів Сторін (а.с. 48-50). 
12.11.2025 позивач подав до Кропивницької митниці митну декларацію №25UA901020008335U7 з метою митного оформлення придбаного згідно Контракту товару, визначивши митну вартість товару за першим методом, а саме за ціною угоди (Контракту) щодо товарів які імпортуються. Для підтвердження митної вартості товару надав: пакувальний лист №SPF25/1825 від 21.08.2025; проформу інвойс №SC/25/SPF/0924-(1) від 12.06.2025; інвойс №SPF25/1825 від 21.08.2025; коносамент №257606590 від 15.09.2025; ЗД накладну №2151609396 від 21.10.2025; СМR №2558 від 07.11.2025; платіжне доручення про оплату за товар №1049 від 03.10.2025; платіжне доручення про оплату за товар №992 від 01.08.2025; транспортний рахунок №0000001238 від 12.11.2025; транспортний рахунок №5653557036 від 16.10.2025; транспортний рахунок №5653560180 від 23.10.2025; транспортний рахунок №5653557048 від 16.10.2025; транспортний рахунок №5653557042 від 16.10.2025; платіжне доручення про оплату за транспортування №839 від 06.11.2025; платіжне доручення про оплату за транспортування №1077 від 29.10.2025; довідка про транспортні витрати б/н від 12.11.2025; прайс б/н від 12.06.2025; біржові котирування б.н від 13.06.2025; контракт №BO-103-241016 від 24.10.2016; специфікація №148 від 12.06.2025; додаткову угоду №1 від 28.12.2018; додаткову угоду №2 від 01.04.2021; додаткову угоду №3 від 22.06.2021; додаткову угоду №4 від 01.05.2023; транспортний договір №UA00069121 від 20.09.2021; транспортний договір №23-17 від 28.07.2023; сертифікат про відсутність ГМО б.н від 21.08.2025; сертифікат походження №0040756/MDN/2025 від 15.09.2025; сертифікат аналізу №SС/25/SPF/0924(2) від 21.08.2025; ветеринарний сертифікат б.н від 21.08.2025; декларацію виробника б.н від 21.08.2025; лист про розподіл партії 22.10.2025; лист б.н від 02.01.2023; лист б/н 03.11.2025; інвойс передоплата за транспортування №0000001221 від 30.10.2025; додаткову угоду №8 до договору перевезення від 31.07.2025. 
Водночас, 12.11.2025 до поданої декларації відповідач надіслав повідомлення із зазначенням необхідності надання позивачем додаткових документів, наприклад: інші платіжні документи від третіх осіб зазначені в комерційному інвойсі від 21.08.2025 №SPF25/1825; документи, що містять відомості про оплату перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації (видаткові та прибуткові накладні попередніх поставок); каталоги, специфікації, прейскуранти, калькуляцію виробника товару P.T. MUSIM MAS (ID); копію декларації країни експорту; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с. 20).
У відповідь на вказане електронне повідомлення митного органу позивач направив лист №25/26/398 від 13.11.2025, у якому зазначив, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення. При цьому, такі документи не містять розбіжностей щодо ціни поставленого товару. Також, надав письмові пояснення щодо зазначених у запиті митного органу від 12.11.2025 питань та калькуляцію від 12.06.2025 (а.с. 22).
За результатами розгляду поданої позивачем митної декларації №25UA901020008335U7 від 12.11.2025 та доданих до неї документів, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості №UA901000/2025/000086/1 від 13.11.2025, яким згідно до статті 59 МК України скориговано митну вартість товару "Рафінований вибілений Дезодорований гідрогенізований пальмоядровий стеарин, JADECHOC " до рівня 2,4872 USD за кг – за ціною договору щодо ідентичних товарів (а.с. 13).
Також, було оформлено картку №UA901020/2025/000249, якою відмолено у митному оформленні (випуску) товарів за МД №25UA901020008335U7 від 12.12.2025 (а.с. 16-17).
Позивачем 11.11.2025 подана нова МД №25UA901020008366U0 від 13.11.2025, згідно якої товар задекларовано за 2 методом (а.с. 19).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає, що засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.
Згідно із частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4).
Відповідно до частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно із частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. 
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта. Особливості подання загальної декларації прибуття та декларації тимчасового зберігання визначені у главах 28 і 37 цього Кодексу (ч.1 ст. 257 МК України).
Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до частини 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами 1-2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Частинами 1-2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як встановлено судом, митну вартість імпортованого позивачем товару, що вказана позивачем у митній декларації №25UA901020008335U7 від 12.11.2025, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України. 
Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. 
В свою чергу, відповідно до частин 1-3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. 
Частинами 6 та 7 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною автоматично. 
Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.
Разом з тим, з урахуванням положень частини 3 статті 318 МК України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність у митного органу обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.
Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли: надані декларантом документи містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, або наявні ознаки підробки.
Так, наведені норми законодавства зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Не зазначення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді (частини 5, 6 статті 55 МК України).
При цьому, частиною 1 статті 57 МК України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
В силу вимог частини 2-3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57).
Відповідно до частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно із частинами 2, 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.
При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних (наявність неточностей), необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувались додаткові документи, та оскільки декларантом не надано необхідних витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товару визначено відповідачем за другорядним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці по розмитненню ідентичного товару.
З оскаржуваного рішення про корегування митної вартості вбачається, що митним органом з використанням автоматизованої системи митного оформлення - ПІК “Інспектор” проведене порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнями митної вартості товарів, та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж рівні митних вартостей всіх вищезгаданих товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі “імпорт” за час наближений до дати експорту в Україну оцінюваного товару. Згідно зі статтями 54, 55 МК України, на підставі інформації, яка міститься в ПІК “Інспектор” та враховуючи встановлену статтею 57 МК України послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно статті 59 МК України за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 2,4872 USD за кг, для чого використані відомості з МД від 13.10.2025 № UA807200/2025/15306 за якою здійснено митне оформлення товару «Товар "JADECHOC" - являє собою рафінований, відбілений, дезодорований, гідрогенізований пальмоядровий стеарин (тверда фракція пальмоядрової олії), вміст вільних жирних кислот 0,02%, не текстурований, потребує темперування, призначений для виготовлення харчових продуктів, в упаковці масою нетто 20 кг; не в первинній упаковці; вага нетто товару без урахування упаковки -22 160 кг; без вмісту тваринних жирів; дата виробництва червень 2025 рік; кінцевий термін використання - грудень 2026 р.; виробник: P.T. MUSIM MAS, Індонезія; країна виробництва: ID; торговельна марка: JADECHOC, МВВ 1, вага нетто 22 160 кг; умови поставки FCA ID. Імпортер ПП «Торговий Дім «Золота Миля».
Коригування митної вартості було здійснено за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів) за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням відповідної митної декларації, яка міститься у ПІК "Інспектор", при цьому відповідач визначив митну вартість товару, але не зазначив, у чому саме полягає сумнів у заниженні вартості товару, між якими саме документами, з доданих до декларації, виявлено розбіжності, в яких із них наявні ознаки підробки чи відсутні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, або відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Судом встановлено, що разом з МД №25UA901020008335U7 від 12.11.2025 позивачем були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: сертифікати якості; рахунки-фактури (інвойси); автотранспортні накладні; супровідні документи; декларації про походження товару; банківські платіжні документи, що стосуються товару; рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; біржові котирування; документи, що підтверджують вартість перевезення товару; ЗЕД (контракт) купівлі-продажу товару та доповнення до ЗЕД; договори (контракти) про перевезення; інші документи.
Так, у проформі інвойсі №SC/25/SPF/0924-(1) від 12.06.2025 та інвойсі №SPF25/1825 від 21.08.2025 митна вартість зазначена із розрахунку 1,9900 доларів США/кг, що відповідає ціні вказаній у Специфікації №148 від 12.06.2025 до Контракту (а.с. 26-27, 51). 
При цьому, не заслуговують на увагу доводи відповідача, як на підставу витребування додаткових документів, про відсутність в інвойсі №SPF25/1825 від 21.08.2025 посилань на специфікацію, адже умовами Контракту не передбачено такого обов`язку. За відсутності прямо визначеного сторонами обов`язку щодо зазначення у рахунках-фактурах посилання на специфікацію, митний орган не має права висувати до оформлення таких документів додаткові вимоги, які не передбачені ані договором, ані нормами чинним законодавством. Інвойс містить дані про продавця, покупця, кількість, найменування товару та його ціну, що узгоджується з іншими поданими документами.
Сам по собі факт відсутності у рахунку посилання на специфікацію не свідчить про недостовірність відомостей щодо поставленого товару, його вартості чи умов поставки, якщо такі відомості підтверджуються іншими документами, поданими декларантом під час митного оформлення товару. 
При цьому, в інвойсі №SPF25/1825 від 21.08.2025 міститься посилання на коносамент №257606590 (bill of lading №257606590), який був поданий декларантом до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати поставлений товар у сукупності з іншими наданими під час митного оформлення документами.
Суд також критично оцінює доводи відповідача щодо неможливості прослідкувати оплату за поставлений товар згідно копій платіжних інструкцій від 01.08.2025 №992 та від 03.10.2025 №1049, адже такі містять посилання на контракт №BO-103-241016 від 24.10.2016, інвойс №SPF25/1825 від 21.08.2025 та специфікацію від 12.06.2025 №148. Платіжні інструкції оформлені згідно вимог Національного банку України, прийняті до виконання і виконані банком, що засвідчено підписами уповноваженого працівника та банківським штампом. 
Посилання митного органу на відсутність у наданому до митного оформлення прайс-листі від 12.06.2025 умов оплати суд також вважає необгрунтованими, адже прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо строку дії, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 28.02.2024 у справі №815/1460/18.
На вимогу відповідача Приватним підприємством «Торговий дім «Золота миля» надано калькуляцію б/н від 12.06.2025 з письмовими поясненнями, згідно яких така складова калькуляції як «RAW MATERIAL USD 1517.98 USD» - являє собою вартість за сировину із якої виробляють рафінований, відбілений, дезодорований, гідрогенізований пальмоядровий стеарин (тверда фракція пальмоядрової олії) тобто сиру пальмоядрову олію. Зазначив, що на підтвердження цієї інформації до митного оформлення були надані Біржові котирування на цю сировину, де вказана середня вартість 1 490,63 дол. США. Крім того, звернув увагу, що на сайті https://agropost.wordpress.com/2025/06/ вказані ринкові ціни на неочищену сиру пальмоядрову олію 1 517 дол. США за червень місяць. 
Щодо зауважень митного органу, що зовнішньоекономічна операція має посередницький характер, таким чином мають бути прямі/опосередковані додаткові витрати на закупівлю товару у виробника, ПП «Торговий дім «Золота миля» повідомив, що поставка оцінюваного товару проводиться на підставі контракту між ПП «Торговий Дім «Золота Миля» та Inter-Continental Oils & Fats Pte. Ltd (Сінгапур) №BO-103-241016 від 24.10.2016, специфікації №148 від 12.06.2025, умовами якої поставка товару: FCA, Belawan Порт (Індонезія), Incoterms 2020, вантажовідправником є PT. MUSIM MAS (Індонезія), який також є виробником імпортованого товару. Порядок і характер взаємовідносини між виробником товару – PT. MUSIM MAS (Індонезія) та постачальником Inter-Continental Oils & Fats Pte. Ltd є взаємовідносинами третіх осіб та не регулюється умовами контракту №BO-103-241016 від 24.10.2016. 
До складових митної вартості належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а також на страхування цих товарів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач імпортував товар на умовах поставки FCA Belawan Port, Індонезія (INCOTERMS 2020).
Згідно із Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) термін FCA (англ. Free Carrier) або Франко-перевізник (… із зазначенням місця) — торговельний термін, включений в Інкотермс і що означає, що продавець виконує своє зобов`язання з поставки, коли він поставляє товар, очищений від мит на експорт, перевізнику, призначеному покупцем, в зазначеному місці. Зазначене місце поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка відбувається в приміщеннях продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо поставка відбувається в будь-якому іншому місці, то продавець не несе відповідальності за відвантаження. 
«Перевізник» означає будь-яку особу, яка, згідно з договором перевезення, береться здійснити або забезпечити здійснення транспортування по залізничним, автодорожнім, повітряним, морським, річковим шляхах або шляхом комбінації таких видів транспорту. Якщо для отримання товару покупець призначає особу, іншу ніж перевізник, то продавець вважається виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар поставлений такій особі.
Декларантом, на підтвердження вартості перевезення товару було надано такі документи: коносамент №257606590 від 15.09.2025; ЗД накладну №2151609396 від 21.10.2025; СМR №2558 від 07.11.2025; транспортний рахунок №0000001238 від 12.11.2025; транспортний рахунок №5653557036 від 16.10.2025; транспортний рахунок №5653560180 від 23.10.2025; транспортний рахунок №5653557048 від 16.10.2025; транспортний рахунок №5653557042 від 16.10.2025; платіжне доручення про оплату за транспортування №839 від 06.11.2025; платіжне доручення про оплату за транспортування №1077 від 29.10.2025; довідку про транспортні витрати б/н від 12.11.2025; транспортний договір №UA00069121 від 20.09.2021; транспортний договір №23-17 від 28.07.2023; інвойс передоплату за транспортування №0000001221 від 30.10.2025; додаткову угоду №8 до договору перевезення від 31.07.2025.
Так, інвойс від 30.10.2025 №0000001221 на суму 2500,00 EUR містить відомості «Booking/Букінг 257606590», що відповідає номеру коносаменту №257606590 від 15.09.2025, поданому декларантом до митного оформлення. Також, вказано «Specification/Специфікація ММ148-2», що відповідає специфікації №148 від 12.06.2025. У свою чергу, чинне митне законодавство не встановлює обов`язку зазначення на транспортних рахунках одночасно номерів контейнерів та коносаментів як єдиної можливої умови для ідентифікації поставки, що спростовує відповідні доводи відповідача у спірному рішенні.
У графі "призначення платежу платіжної інструкції №1077 від 29.10.2025 зазначено про попередню оплату за фрахт з посиланням на транспортний договір №UA00069121 від 20.09.2021, на транспортні рахунки №5653557036 від 16.10.2025, №5653560180 від 23.10.2025, №5653557048 від 16.10.2025 та №5653557042 від 16.10.2025, які в свою чергу були надані до митного оформлення і дає можливість прослідкувати оплату за транспортування товару за ВМД №25UA901020008335U7 від 13.11.2025.
Щодо посилань відповідача на те, що платіжною інструкцією про передплату від 06.11.2025 №839 на суму 7700,00 EUR здійснено оплату по декількох інвойсах, то суд вважає слушним зауваження позивача про відсутність законодавчого обмеження оплати суб`єктом господарювання одним платіжним документом декількох рахунків одного й того ж контрагента. 
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що доданими до митної декларації документами в повній мірі підтверджено митну вартість товару. 
Крім того, суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР може бути лише приводом більш ретельно проаналізувати всі документи та умови операції та не може бути беззаперечною підставою для відмови в оформленні товарів.
Доводи відповідача щодо коригування митної вартості із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості з посилання на відомості МД від 13.10.2025 № UA807200/2025/15306, за якою здійснено митне оформлення товару «Товар "JADECHOC", також імпортований ПП «Торговий Дім «Золота Миля», суд вважає необґрунтованими зважаючи на те, що сам по собі формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. 
Також, наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). 
Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постановах від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16, від 18.08.2021 у справі №821/1050/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 та від 21.01.2020 у справі №812/2336/14.
Таким чином, достовірність документів, поданих позивачем до митного оформлення товару за відповідною митною декларацією митним органом не спростована. Відомостей про те, що імпорт товару, фактично проведено за іншою митною вартістю відповідачем не здобуто і суду не надано. 
У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. 
З огляду на наведене, усі зауваження відповідача з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є необґрунтованими.
Суд зазначає, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати та довести законність свого рішення. Таке рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару. 
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом.
Разом із тим, позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.
Таким чином, рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні інтереси позивача.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241 - 246, 255 КАС України, суд, 
ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «Торговий дім «Золота миля» до Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови — задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2025/000086/1 від 13.11.2025.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2025/000249 від 13.11.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ 44005668, вул. Лавандова, 27Б, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25030) на користь Приватного підприємства «Торговий дім «Золота миля» ( ЄДРПОУ 34470937, пр. Героїв Харкова, буд.135-А, м. Харків, 61001) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. 
Повне судове рішення складено 13 травня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - Приватне підприємство «Торговий дім «Золота миля» ( ЄДРПОУ 34470937, пр. Героїв Харкова, буд.135-А, м. Харків, 61001).
Відповідач - Кропивницька митниця Державної митної служби України (код ЄДРПОУ 44005668, вул. Лавандова, 27Б, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25030). 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК