ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/8937/26
категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 із позовом до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить: 
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Юлії ЯНСЬКОЇ про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 34 588,00 грн винесену в межах відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 року у справі № 240/1703/24 (ВП № 80242918).
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до частин другої-четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).Таким чином задоволена рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/1703/24 позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 02.08.2016 по день фактичної виплати індексації є вимогою майнового характеру, оскільки направлена на відновлення його майнових прав шляхом зобов`язання відповідача компенсувати втрати частини доходів. Отже, стверджує, що оскаржувана постанова Головного виконавця від 13.02.2026 року про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 34 588,00 грн є необґрунтованою, протиправною, порушує майнові прав позивача та є такою, що підлягає скасуванню, оскільки розрахунок суми виконавчого збору мав бути проведений Головним виконавцем з урахуванням суми яка підлягає виплаті стягувачу.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
До суду від відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю за безпідставністю. Зазначає, що доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими , оскільки державним виконавцем дотримано всіх норм, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" так як статтею 27 Закону чітко встановлені підстави стягнення виконавчого збору та обставини за яких виконавчий збір не стягується.
Відповідно до положень статей 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи, з урахуванням положень статті 287 КАС України.
Згідно із частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №240/1703/24, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 02.08.2016 по день фактичної виплати індексації.
На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання.
Постановою головного державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 13.02.2026 відкрито виконавче провадження №80242918 з примусового виконання виконавчого листа №240/1703/24 виданого 22.12.2025 в частині зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 02.08.2016 по день фактичної виплати індексації. 
Відповідно до пункту 3 даної постанови виконавцем постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 34588 гривня (UAH).
13.02.2026 головним державним виконавцем Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження №80242918 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 34588,00 грн у зв`язку з невиконанням рішення.
Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору такою, що порушує права позивача, останній звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати її.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. - № 1404-VIII (далі також Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
За приписами частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частинами 4, 8 статті 19 Закону №1404-VIII визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Відповідно до статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, по яким Законом встановлено певні особливості).
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем в оскаржуваній постанові неправильно обрахована сума виконавчого збору щодо рішення немайнового характеру, в той час як виконавчий збір має бути розрахований у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню (частина 2 статті 27 Закону).
Згідно з положеннями частини 4 статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
З аналізу вказаних норм Закону вбачається, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Так, згідно з частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частинами 1, 3 статті 373 КАС України установлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Так статтею 63 розділу VIII Закону № 1404-VIII встановлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Хоча Закон № 1404-VIII не містить чіткого визначення поняття «рішення немайнового характеру», проте за змістом статті 63 таким рішенням є рішення, за яким боржник зобов`язаний, зокрема, особисто вчинити певні дії.
Суд враховує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі № 240/1703/24, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 02.08.2016 по день фактичної виплати індексації.
При цьому, а ні мотивувальна частина, а ні резолютивна частина зазначеного судового рішення не містять чітких сум компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за спірний в цій справі період.
Водночас, на примусовому виконанні в Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавчий лист за рішенням, яке не містить конкретної суми, яку боржник був би зобов`язаний нарахувати та виплатити стягувачу.
Отже, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі № 240/1703/24 має усі ознаки рішення немайнового характеру, а той факт, що внаслідок виконання рішення була визначена сума боргу, не свідчить про те, що вказане судове рішення є рішенням майнового характеру.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору містить суму виконавчого збору, яка обрахована за правилами частини 3 статті 27 Закону № 1404-VIII, статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», зокрема чотири мінімальні розміри заробітної плати 8647х4 (34588 грн), що здійснено державним виконавцем у повній відповідності до вимог чинного законодавства та без порушень прав позивача.
Таким чином, оскільки у виконавчому документі не була визначена сума перерахованого грошового забезпечення, а відповідно до імперативних приписів ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про стягнення виконавчого збору виноситься державним виконавцем одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що рішення, яке підлягало виконанню, мало ознаки немайнового характеру.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Качинського Леха,12- а, м. Житомир, Житомирська область. РНОКПП/ЄДРПОУ: 34973387) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Липа

29.06.26