Справа № 214/5935/26
1-кп/214/955/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , 
розглянувши в спрощеному порядку, в залі Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026046750000144 від 14.05.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянка України, українка, з середньою освітою, не працююча, не заміжня, має на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судима
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник – адвокат ОСОБА_7 , 

Встановив:

ОСОБА_3 , 19.04.2026 близько 19.30 годині, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де між нею та потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виникла словесна сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник намір, спрямований на завдання фізичного болю потерпілій ОСОБА_8 .
Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, правою рукою схопила потерпілу за волосся та лівою рукою, кулаком нанесла удар в область лівого ока ОСОБА_8 , завдавши тим самим фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень останній. 
Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України, за ознаками: умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 01 червня 2026 року постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, перевіривши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження № 12026046750000144 від 14.05.2026 вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України за ознаками: умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Від прокурора надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілою ОСОБА_9 надано згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання, за її відсутності.
Згідно з заявою ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_7 обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Також, обвинувачена ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, відповідно до положень ч.2 ст.381 КПК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, відповідно останнього слід визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 126 КК України за ознаками: незаконного придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.
Обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються належними та допустимими доказами, зібраними під час досудового розслідування, оцінку яким надано судом.
Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, що є кримінальним проступком.
Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України. обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені. 
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка не працює, незаміжня, має на утримання двох малолітніх дітей, раніше не судима, до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» до лікаря психіатра та лікаря нарколога не зверталася за медичною допомого, за місцем мешкання характеризується нейтрально, скарг від сусідів не надходило.
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, у виді штрафу в мінімально передбаченому санкцією статті розмірі. Обмежень щодо призначення даного виду покарання судом не встановлено.
Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. 
Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394 КПК України, суд -

Ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. 
Призначити ОСОБА_3  покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850(вісімсот п`ятдесят) грн.
Матеріали кримінального провадження №12026046750000144 від 14.05.2026  залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №214/5935/26, провадження №1-кп/214/955/26.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Роз`яснити обвинуваченому та його захиснику право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1