Баранівський районний суд Житомирської області    

Справа № 273/984/24
Провадження № 2/273/77/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., при секретарі судових засідань Стаднюк В.В., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ковальчук Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довбиської селищної ради, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю більше п`яти років.
Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кам`яний Брід Новоград-Волинського району Житомирської області померла ОСОБА_4 . Вона була власником житлового будинку АДРЕСА_1 , земельних ділянок площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,5219 га для ведення особистого селянського господарства, квартири АДРЕСА_2 . При житті спадкодавиця склала заповіт від 05.12.2011 року, за яким вона все своє майно заповіла своїй онуці ОСОБА_2 , яка спадщину не прийняла, є громадянкою російської федерації та проживає у росії. Водночас заявниця з 2015 року проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю, мали спільний бюджет та побут, вона доглядала ОСОБА_4 , лікувала її, а коли та померла, то провела її поховання. Однак, коли звернулася до нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину то дізналася, що їй потрібно надати докази про проживання із спадкодавцем однією сім`єю до дня відкриття спадщини не менше п`яти років.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свою позовну заяву з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити. Додатково пояснила, що її батьки товаришували із ОСОБА_4 , а коли батьки померли, то вона стала проживати із ОСОБА_5 разом, оскільки в неї нікого не було. Вони проживали разом більше п`яти років, проживали то в її будинку, то в будинку ОСОБА_4. Вони разом вели господарство , мали спільний бюджет. У 2011 році ОСОБА_5 їздила у Москву на похорон до сина. Після цього у неї стався інсульт, вона її лікувала. У неї є ще онучка у Москві, але жодного разу вона сюди не приїзджала. 
Представник позивача адвокат Ковальчук Р.М. в судовому засіданні пояснила, що позивачка проживала з ОСОБА_4 більше п`яти років до смерті останньої. Після смерті ОСОБА_4 позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив, оскільки немає документів про спільне проживання із спадкодавцем більше п`яти років. Тому виникла необхідність у встановленні даного факту.
Представник відповідача Довбиської селищної ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника та не заперечує щодо задоволення вимог позовної заяви ОСОБА_1 . 
Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися і не повідомили причин неявки, про час і місце розгляду справи повідомлені належно через оголошення на сайті судової влади України.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є донькою позивачки. Її мама ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживали разом, бо у ОСОБА_5 не було ні родичів, ні друзів, останні дні життя вона дуже хворіла. Вони жили то в будинку матері, то в будинку ОСОБА_4, бо потрібно було доглядати за обома будинками. Так вони проживали десь 6 років до смерті ОСОБА_5 . У ОСОБА_4 двічі був інсульт і мама її доглядала та лікувала.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що була сусідкою ОСОБА_2 . ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживали разом, вели спільне господарство, купували разом продукти, ОСОБА_4 завжди казала, що ОСОБА_8 для неї як донька. У ОСОБА_4 був син, який дуже давно помер молодим у Москві від інсульту.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є односельчанкою позивачки та проживала поряд з ОСОБА_4. ОСОБА_10 спочатку привозила продукти харчування для ОСОБА_5 , доглядала її, а потім вони почали проживати разом то у будинку ОСОБА_10 , то у будинку ОСОБА_4 десь пару років.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що добре знала ОСОБА_4. ОСОБА_10 доглядала її, все їй купувала та лікувала її, була їй як донька. Потім забрала ОСОБА_5 до себе жити, іноді жили у будинку ОСОБА_4. Так проживали разом десь 5-6 років.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 була її подругою з дитинства, батьки ОСОБА_13 дружили з ОСОБА_14 . Після смерті батьків ОСОБА_15 опікувалася ОСОБА_5 . Вони проживали разом і в с. Жовте, і в с. Кам`яний Брід декілька років. У ОСОБА_4 був син, але він помер ще молодим у Москві.
Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки адвоката Ковальчук Р.М., свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дослідивши та оцінивши здобутi й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_16 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ст. 3 СК). Статтею 1264 ЦК України захищаються права тих осіб, яких спадкодавець вважав своєю сім`єю і які проживали з ним впродовж тривалого часу. Цей строк встановлюється в п`ять років, тобто, досить тривалий час, за який сторони ведуть спільне господарство, надають допомогу один одному.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи ОСОБА_4 зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кам`яний Брід Новоград-Волинського району Житомирської області ( а.с.20).
Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 19.02.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2003 року ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 , а згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.2008 року ОСОБА_4 успадкувала житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 12,13-14,15-16).
Згідно копій Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ№912368 та серії ЯЛ№912367 ОСОБА_4 є власником земельних ділянок площами 0,5219 га та 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку (а.с. 17,18).
Згідно довідки Довбиської селищної ради від 21.11.2022 року №1154 ОСОБА_1 з 2015 року систематично приймала участь у житті ОСОБА_4 та була пов`язана з нею спільним побутом, проживали разом без реєстрації (а.с.23). 
Маючи намір оформити спадщину, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу, проте їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.22).
Після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа №30/22 за заявою ОСОБА_1 , про що свідчать копії матеріалів спадкової справи, що надійшла на запит суду (а.с. 47-54).
Згідно ухвали Баранівського районного суду Житомирської області від 11.03.2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю було залишено без розгляду, оскільки даний факт пов`язаний з подальшим оформленням спадщини щодо майна померлої ОСОБА_4 а тому підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
З огляду на вищевикладене, враховуючи викладені в позовній заяві обставини, показання свідків, письмові докази на підтвердження обставин справи, відсутність заперечень проти задоволення позову зі сторони відповідача та третіх осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, оскільки в ході судового розгляду доведено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю понад 5 років до часу відкриття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для позивачки юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт позивач не має, у суда відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини , а тому позов підлягає до задоволення.
За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору. 
Враховуючи визнання позову відповідачем у повному обсязі, то на підставі приписів ст.ст. 141-142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки належить стягнути судові витрати за розгляд цієї справи які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 50 відсотків сплаченого судового збору. Решта судового збору підлягає до повернення позивачці з державного бюджету.
На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Довбиської селищної ради, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Стягнути з Довбиської селищної ради (ЄДРПОУ 04344392) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 605,60 грн.
Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 50 % сплаченого нею на підставі квитанції №7197-6147-1328-7378 від 30.04.2024 року судового збору, а саме 605,60 грн. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя     Бєлкіна Д.С.