Справа № 503/1809/25 
Провадження № 2/503/345/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року 
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина, до складу якої увійшло наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами села Олексіївка, площею 1,51 га. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняв спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку.
В підготовче засідання позивач не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.
Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.12.2023 року відділом з питань державної реєстрації актів цивільного стану Кодимської міської ради Подільського району Одеської області.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 увійшло наступне майно:
- житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що належав померлій, що підтверджується випискою з погосподарської книги виконавчого комітету села Олексіївка №7, за 2021-2025 року;
- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,51 га., яка розташована на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (раніше територія Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області), що належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІIІ-ОД №007729, виданого 20.02.2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області.
Із матеріалів справи встановлено, що за час свого життя, а саме 21.03.2012 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за №5, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 .
Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №79/02-14 від 04.03.2026 року встановлено, що ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття ним спадщини та заведена спадкова справа №137/2024, що свідчить про прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
В абзаці 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Судом встановлено, що державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (лист №638/02-14 від 27.11.2024 року). При цьому, зі змісту позовної заяви встановлено, що правовстановлюючі документи на спадкове майно були втрачені.
Судом встановлено, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та увійшов до складу спадкового майна, було збудовано в 70-х роках минулого століття. Отже, право власності на будинок померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 набула до 01 січня 2004 року у визначеному Цивільним кодексом УРСР порядку.
Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна.
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.
Враховуючи, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права власності на спадкове майно підлягає судовому розгляду.
Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,51 га з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (раніше територія Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області), яка на підставі втраченого державного акта на право приватної власності на землю серії ІIІ-ОД №007729, виданого 20.02.2004 року Кодимською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №245, яка належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова