Справа № 459/1091/26 Провадження № 3/459/352/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

08 червня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Грабовський В.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – Савенка А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , 10.03.2026, о 17:21 год., у м.Шептицькому на вул. Стуса, 39, керував електросамокатом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
ОСОБА_1 в суді вину не визнав, пояснив, що у день події випив пляшку пива, електросамокатом за допомогою двигуна не керував, а приводив його у рух за допомогою відштовхування ногою. Відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не вважав себе водієм транспортного засобу. 
Захисник Савенко А.Л. подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у якому просив закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що останній у день події ОСОБА_1 не керував механічним транспортним засобом, а рухався на алектросамокаті за допомогою мускульної сили. Також зазначив, що у протоколі не зазначено марки та моделі самокату, його технічних характеристик та типу двигуна, тому не доведено, що такий є механічним транспортним засобом. Вказав, що зупинка ОСОБА_1 була незаконною, останньому не було роз`яснено його прав та обов`язків, не надано направлення на медичне обстеження та копію акту.
Незважаючи на заперечення, винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується у сукупності такими доказами, дослідженими під час розгляду справи: 
поясненнями свідка поліцейського Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , який у суді пояснив, що ним було зупинено електросамокат під керуванням ОСОБА_1 . Останньому, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі, на що він відмовився, мотивуючи тим, що самокат не є механічним транспортним засобом. Вказав, що електросамокат приводився в рух за допомогою двигуна, оскільки ноги ОСОБА_1 знаходилися на платформі самоката, з проїжджою частиною дороги не контактували;
протоколом про адміністративне правопорушення від 10.03.2026 серії ЕПР1 №611532, у якому, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 керував електросамокатом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з використанням технічного засобу «Alcotest Drager» і такий не був проведений поліцейським у зв`язку з відмовою останнього;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 10.03.2026, о 17:27 год., водія ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою від проходження огляду з використанням технічного засобу «Alcotest Drager», виявленими ознаками алкогольного ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, було направлено в заклад охорони здоров`я й такий не проводився у зв`язку з його відмовою;
рапортом працівника поліцій від 10.03.2026, відповідно до якого 10.03.2026, о 17:20 год., було зупинено електросамокат відповідно до п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України», водієм якого був ОСОБА_1 .. При спілкуванні з водієм в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, на що він відмовився, а також у закладі охорони здоров`я, останній від проходження такого також відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1ст.130 КУпАП;
відеозаписом, на якому зафіксовано зупинку електросамоката, пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, роз`яснення останньому про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 2.5 ПДР – відмову від проходження огляду на стан сп`яніння;
Отже, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 ,адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому стосовно нього слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією цієї норми.
Щодо позиції сторони захисту як підстави для закриття провадження у справі слід зазначити таке. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.
До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).
Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду №278/3362/15-к від 01.03.2018.
Отже, коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.
Згідно вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023, який набрав чинності 23.03.2023, внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є також низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
З вище викладеного слід зробити висновок, що електросамокат є транспортним засобом, а особа, яка ним керує, є водієм. Отже, ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом та був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України.
Заперечення ОСОБА_1 керування ним електросамокатом приведеним в рух за допомогою двигуна спростовуються даними відеозапису, який міститься в матеріалах справи та поясненнями свідка, відповідно до яких електросамокат було приведено в рух за допомогою двигуна, ноги ОСОБА_1 знаходилися на платформі самоката, його стопи з проїжджою частиною дороги не контактували й такі узгоджуються між собою. 
Безпідставним є й посилання захисника на те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, оскільки таке спростовується оглянутим у суді відеозаписом, на якому зафіксовано роз`яснення останньому про обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, право на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а також про наслідок відмови від проходження огляду на стан сп`яніння - сладання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130КУпАП.
Інші доводи, зазначені у клопотанні сторони захисту, не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є несуттєвими, а тому відхиляються як безпідставні.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч..1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком в 1 (один) роки. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 655,60 грн. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
  Суддя:	  	  В. В. Грабовський