ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
04.05.2026	Справа № 910/11728/25	
Суддя Н. Плотницька, розглянувши справу 
за позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" (75700, Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вулиця Незалежності, будинок 121)	
до	Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46)	
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 	
 	Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) 	
про	зобов`язання вчинити дії	
Представники сторін:	
від позивача	Субора Н.С.	
від відповідача	Лаврін О.В.	
від третьої особи	Сидоренко Ю.А.	
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
18.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Таврія" про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" про забезпечення позову до подачі позовної заяви. 
03.10.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" з вимогами до Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" про зобов`язання вчинити дії, відповідно до якої позивач просить суд:
- визнати відмову Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" за вих. № 10 10 від 25.09.2025 на Заяву за вих. № 1/29-08 від 29.08.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії № 15-В/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021, який діє із змінами та доповненнями внесеними Додатковою угодою № 1 від 19.10.2021 та Додатковою угодою № 2 від 28.10.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" та Акціонерним товариством "Сбербанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" безпідставною і незаконною;
- застосувати мораторій на нарахування та сплату грошового зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії № 15-В/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021, який діє із змінами та доповненнями внесеними Додатковою угодою № 1 від 19.10.2021 та Додатковою угодою № 2 від 28.10.2021. укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" та Акціонерним товариством "Сбербанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" з 29.08.2025.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України незаконно відмовив в задоволенні заяви позивача від 20.08.2025 про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором про надання банківських послуг від 22.03.2021 № 0934077096.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2025 відкрито провадження у справі № 910/11728/25, позовну заяву прийнято до розгляду, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, провадження у справі № 910/11728/25 зупинити до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.
14.10.2025, матеріали справи № 910/11728/25 направлено до Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025, ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 у справі № 910/11728/25 залишено без змін. 
27.11.2025, матеріали справи № 910/11728/25 надійшли до Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2025 підготовче засідання призначено на 12.01.2026.
22.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Верховного суду від 18.12.2025 про витребування у Господарського суду міста Києва матеріалів справи № 910/11728/25, у зв`язку з надходженням касаційною скаргою Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 зупинено провадження у справі № 910/11728/25 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва
24.12.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
09.01.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.
14.01.2026 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив та заява про залучення до участі у справі третьої особи.
23.02.2026 матеріали справи повернулися до Господарського суду міста Києва після перегляду Верховним судом в касаційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025. Відповідно до постанови Верховного суду від 29.01.2026 ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі № 910/11728/25 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Таврія" про забезпечення позову.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2026 поновлено провадження у справі № 910/11728/25, підготовче засідання призначено на 16.03.2026. 
12.03.2026 до Господарського суду міста Києва від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла заява про вступ у справу третьою особою.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2026 залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, а також оголошено перерву в підготовчому засіданні до 06.04.2026.
26.03.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
26.03.2026 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява.
В підготовчому засіданні 06.04.2026, суд протокольною ухвалою постановив оголосити перерву до 27.04.2026.
10.04.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли клопотання про долучення доказів до позовної заяви.
10.04.2026 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення 
У підготовчому засіданні 27.04.2026, керуючись пунктом 3 частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.05.2026. 
В судове засідання 04.05.2026 з`явились представники сторін і третьої особи та надали пояснення по суті спору.
Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.
Представники відповідача та третьої особи заділи пояснення відповідно до яких заперечують проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
У судовому засіданні 04.05.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників учасників справи та розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва
ВСТАНОВИВ:
13.10.2021 між Акціонерним товариством "Сбербанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" (банк за договором, відповідач у справі), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Таврія" (позичальник за договором, позивач у справі) укладено договір про відкриття кредитної лінії №15-В/21/151/КЛ-КБ з урахуванням змін та доповнень внесених додатковою угодою № 1 від 19.10.2021 та додатковою угодою № 2 від 28.10.2021.
Згідно пункту 1.1. кредитного договору, банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в євро та на підставі додаткових угод до договору окремими частинами траншами надає позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобов?язується використовувати кредит на цілі, зазначені в підпункті 1.5. договору, а також повернути банку кредит у встановлені терміни.
Проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360 днів у році - для кредиту, наданого позичальнику в іноземній валюті (пункт 6.1. договору). 
Належне виконання зобов?язань за кредитним договором, згідно підпункту 2.1, забезпечене: заставою частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" в розмірі 89,5; заставою основних засобів – система відеоспостереження Вінкрафт Таврія; іпотекою виробничих об?єктів ВЕУ № 1, № 3-11, № 15-21 Вітропарк ВЕС Новотроїцьке та вітроенергетична установка ВЕУ № 12-14 вітропартк ВЕС Новотроїцьке; іпотекою 3- ох земельних ділянок та порукою. 
Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" 18.10.2021 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рижою О.В. за реєстраційним Nє 263 (надалі також - іпотечний договір) та договір застави № 15- В/21/151/КЛ-КБ-3 І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рижою О.В. та зареєстрована в реєстрі за Nє288 (надалі - договір застави). 
Згідно додаткової угоди № 1 до кредитного договору від 19.10.2021 банк надав позичальнику транш кредиту в сумі 34 754 749,13 євро на строк з 19.10.2021 по 12.04.2028, з відповідним зменшенням кредитного ліміту щомісячно, кожного 28-го числа календарного місяця на 445 000,00 євро (обов?язковий платіж) з 28.11.2021. 
Згідно додаткової угоди № 2 до кредитного договору від 28.10.2021 банк надав позичальнику транш кредиту в сумі 10 745 250,87 євро, з відповідним зменшенням кредитного ліміту щомісячно, кожного 28-го числа календарного місяця на 137 000,00 євро (обов?язковий платіж) з 28.11.2021. 
29.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" звернулося до Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" із заявою вих.№ 1/29-08 про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов?язання за договором про відкриття кредитної лінії № 15-B/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021. 
В заяві було зазначено: 
- місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" зареєстровано у місті Скадовськ Херсонської області. Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786 територія Скадовського району Херсонської області віднесена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією з 24.02.2022. 
- до групи пов?язаних контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" входять: ТОВ "ВКУ" (код ЄДРПОУ 36293952), ТОВ "Офісні Меблі" (код ЄДРПОУ 21336261), ТОВ "Будтрейдінг-Вінниця" (код ЄДРПОУ 34619853); 
- сукупний річний дохід Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія", з урахуванням контрагентів, які разом із позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів (критерії пов`язаності встановлені НБУ), за звітний рік 2021, а саме дохід за 9 місяців 2021 року (звіт за 12 місяців позичальником не подано через окупацію території місцезнаходження позичальника) становить 29,1392 млн. Євро; 
- загальна сума виплачених дивідендів за період з 13.10.2021 по 29.08.2025 становить: 6 439 002,60 Євро та 23 143 264,72 грн. Сума основного боргу становить: 43 172 000,00 євро. Сума виплачених дивідендів складає близько 16,6% від суми основного боргу; 
- договори застави та іпотеки та відомості щодо застави та іпотеки, якими забезпечено виконання зобов`язань за договором кредиту. 
Листом вих. № 1010 від 25.09.2025 Акціонерним товариством "Міжнародний резервний банк" відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" у застосуванні мораторію на нарахування та сплату грошового зобов?язання за договором про відкриття кредитної лінії № 15-B/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021, у зв?язку з недоведеністю відповідності заявника умовам (критеріям) застосування мораторію передбаченим підпунктами 1, 5 пункту 23 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, а також у зв?язку з невідповідністю поданої заяви вимогам статей 44, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статей 92, 203 Цивільного кодексу України. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішення Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", викладене у листі № 1010 від 25.09.2025, про відмову застосуванні мораторію за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов?язанням за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 15-B/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021 є безпідставним та таким, що суперечить положенням пунктів 23, 24, 25 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. 
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач посилається на те, що банк розглядав заяву про застосування мораторію і надавав відповідь вих. № 1010 від 25.09.2025 виходячи з інформації, документів і розрахунків доданим до заяви, яка була подана без надання заявником показників діяльності та дохідності всіх контрагентів, які з позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів. Крім того, відповідач посилається на те, що Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" не може приймати рішення про застосування мораторію на строк, що перебуває за межами цивільної дієздатності Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" як юридичної особи, так як уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку не має повноважень, передбачених статтею 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо надання згоди на укладання правочину на вказаний строк за межами строку ліквідаційної процедури. Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти. 
Згідно із частинами першою та другою статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов?язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов?язковим для неї. 
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (частина перша статті 202 Цивільного кодексу України). 
Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов?язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов?язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Пунктом І Закону України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану" від 27.03.2025 № 4340-IX, що набрав чинності 10.08.2025, Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 23 - 36. 
За змістом пункту 23 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, позичальник (у тому числі його правонаступник), який є суб?єктом господарювання, має право звернутися до кредитодавця (позикодавця) або нового кредитора (далі - кредитор) із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов?язанням за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - заява), за сукупності таких умов: 
1) сукупний річний дохід позичальника за 2021 рік (з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів, що визначаються в порядку і за критеріями, встановленими Національним банком України) не перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України; 
2) договір кредиту (позики) з позичальником було укладено до набрання Законом України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану"; 
3) виконання зобов`язання за договором кредиту (позики) забезпечено заставою, іпотекою:
а) нерухомого майна, обладнання та/або устаткування, яке визначено індивідуальними ознаками, відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства та станом на день подання заяви знаходиться на територіях активних бойових дій, у тому числі територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією; та/або 
б) транспортних засобів, які знищено, загублено, викрадено, втрачено та/або які вибули з володіння позичальника не з його волі іншим шляхом на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. 
Факт знищення, загублення, викрадення, втрати та/або вибуття з володіння позичальника (його правонаступника) не з його волі іншим шляхом транспортного засобу може підтверджуватися заявою про вчинення кримінального правопорушення та витягом 3 кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану", а якщо такі обставини виникли після набрання ним чинності - відкритих не пізніше 180 днів з дня початку бойових дій на відповідній території або з дня початку її тимчасової окупації російською федерацією, визначеного відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. 
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку; 
4) на день укладення договору кредиту (позики) оціночна вартість майна, передбаченого підпунктом 3 цього пункту, становила понад 50 відсотків оціночної вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов?язання за таким договором кредиту (позики); 
5) сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 цього пункту) не перевищує 75 відсотків його річного доходу за 2021 рік; або загальна площа сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника на день подання заяви, не перевищує 50 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебували у його користуванні в 2021 році. При визначенні загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника, не враховуються угіддя, які розташовані на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією;
6) загальна сума дивідендів, виплачених позичальником з дня, коли застава, іпотека отримали статус, передбачений підпунктом 3 цього пункту, до дня подання заяви, становить не більше 20 відсотків від суми основного боргу за договором кредиту (позики). Ця умова не поширюється на виплату дивідендів загальною сумою менше 150 тисяч гривень. 
Відповідно до пункту 23 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, позичальник надсилає заяву про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - мораторій), у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу кредитора, зазначену в договорі кредиту (позики). 
Заява підписується позичальником або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій). Заява в електронній формі підписується відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". 
У заяві зазначаються: 
1) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім?я та по батькові (для фізичних осіб - підприємців) позичальника (його правонаступника), його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб - підприємців), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців), номери засобів зв?язку, адреса електронної пошти (за наявності); 
2) повне найменування кредитора, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 
3) реквізити та дата укладення договору кредиту (позики); 
4) сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік та за 2021 рік; або загальна площа сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника на день подання заяви, та сільськогосподарських угідь, що перебували у його користуванні в 2021 році; 
5) загальна сума дивідендів, передбачених підпунктом 6 пункту 23 цього розділу; 
6) реквізити та дата укладення договору застави, іпотеки, поруки (за наявності), яким забезпечено виконання зобов`язань за договором кредиту (позики); 
7) відомості щодо застави, іпотеки, яка забезпечує виконання зобов?язання за договором кредиту (позики); 
8) відомості щодо майна, передбаченого підпунктом 3 пункту 23 цього розділу, та день набуття цим майном відповідного статусу; оціночна вартість такого майна станом на дату укладення договору застави, іпотеки; частка такого майна в оціночній вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов?язань за договором кредиту (позики). 
До заяви додаються документи, що підтверджують інформацію, зазначену у ній.
Позичальник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації. 
Згідно із пунктом 25 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, кредитор на підставі отриманої заяви та доданих до неї документів протягом 20 робочих днів з дня їх отримання приймає рішення про застосування мораторію або відмову у застосуванні мораторію. 
Кредитор надсилає рішення, передбачене абзацом першим цього пункту, у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу позичальника, зазначену в договорі кредиту (позики), негайно у день прийняття такого рішення. 
У разі неподання позичальником документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві, або надання недостовірної інформації кредитор має право відмовити позичальнику у застосуванні мораторію. 
Рішення про відмову у застосуванні моратрію повинно бути вмотиваним. 
У разі прийняття кредитором рішення про відмову у застосуванні мораторію через невідповідність позичальника критеріям, передбаченим підпунктами 1, 5 пункту 23 цього розділу, кредитор у рішенні про відмову зазначає: 
склад групи контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів; 
критерії, встановлені Національним банком України, на підставі яких кожен контрагент включений у групу пов?язаних контрагентів, та відповідне значення таких критеріїв; 
розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів, за останній звітний рік та за 2021 рік.
Рішення кредитора про відмову у застосуванні мораторію може бути оскаржено до господарського суду. 
Як вже зазначалось, листом вих. № 1010 від 25.09.2025 Акціонерним товариством "Міжнародний резервний банк" відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" у застосуванні мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 15-B/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021. 
Відповідач у відповіді вказує, що заява та додані до неї документи вказують на недоведеність відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" умовам (критеріям) застосування мораторію передбаченим підпунктам 1 пункту 23 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, а саме не підтверджено наданими документами сукупний дохід Позивача за 2021 рік, а надано документи тільки за 9 місяців 2021 року. 
Як вбачається з матеріалів справи, до заяви позивача на підтвердження суми сукупного річного доходу за 2020 рік надано Звіт про фінансові результати за 2020 рік (Ф1 Баланс та Ф2 Звіт про фінансові результати) із доказами про отримання Державної податкової служби України та Державної служби статистики України, а також Звіт про фінансові результати за місяців 2021 року (Ф1 Баланс та Ф2 Звіт про фінансові результати) із доказами про отримання Державної податкової служби України та Державної служби статистики України.
Відповідно до підпунктів 14.1.56 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України, доходи – це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі як на території України. її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.
Об?єктом оподаткування податком на прибуток підприємства є: 
прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду (підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України); 
дохід (прибуток) нерезидента із джерелом походження з України, що підлягає оподаткуванню в порядку і за ставками, визначеними статтею 160 Податкового кодексу У країни;
доходи, які враховуються при обчисленні об?єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов?язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, що підтверджують отримання таких доходів і складаються з таких груп: дохід від операційної діяльності; 
інші доходи. 
До складу доходу від операційної діяльності включаються: доходи, отримані від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, та доходи банківських установ. 
Дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо) визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше, ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов?язань (підпункт 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 Податкового кодексу України). 
Відповідно до підпунктів 16.1.2 та 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов?язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов?язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. 
Відповідно до пункту 44.1. статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов?язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов?язаних з визначенням об?єктів оподаткування та/або податкових зобов?язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов?язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
Згідно вимог пункту 44.3. статті 44 Податкового кодексу України платники податків зобов?язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов?язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків. 
Фінансова звітність складається виключно на основі даних бухгалтерського обліку відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов?язкові реквізити: назву документа (форми): дат}' складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). 
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. 
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. 
Позивач зазначає, а відповідачем не спростовано, що у зв?язку з окупацією військами Рф 24.02.2022 території місцезнаходження позивача, а саме територій Херсонської області, позивач позбавлений доступу до майна та офісних приміщень, де знаходяться виробничі потужності, документи, офісне та комп?ютерне обладнання, за допомогою якого здійснювалась господарська діяльність та бухгалтерський облік, у тому числі вся первинна документація на підставі якої визначається прибуток підприємства та, відповідно, формується і подається фінансова звітність. В зв?язку з чим до контролюючих органів Позивачем у встановлений законом спосіб та строк звітність за 4 квартал 2021 року та звітність за 2021 рік не подавалась. 
Наказом Міністерства фінансів України № 225 від 29.07.2022 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов?язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (надалі - Порядок № 225). 
Відповідно до Розділу Порядку № 225, цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов?язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу Податкового кодексу України, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо. 
Згідно частини 1 Розділу ІІ Порядку № 225 визначено порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків податкових обов?язків та спосіб інформування контролюючих органів. 
Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов?язків (у тому числі обов?язків податкових агентів) є:
1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації; 
2) неможливість використати чи вивезти документи, комп?ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації; 
3) використання чи вивезення документів, комп?ютерного або іншого обладнання, пов?язане з ризиком для життя чи здоров?я посадової особи платника податків або неможливе у зв?язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень; 
4) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об?єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов?язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи. 
5) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації; 6) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально. 
3 метою уникнення порушення податкового законодавства України, позивач звернувся до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо неможливості виконання свого податкового обов?язку, у тому числі сплати податків та подачі квартальної та річної звітності за 2021 рік. 
За результатами розгляду звернення товариства, Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято рішення Nє1972/6/34- 00-04-02-02 від 28.10.2022, яким встановлено неможливість своєчасного виконання платником податків свого податкового обов?язку та підтверджено право позивача на неподання звітності, у томі числі за 4 квартал 2021 року та річної фінансової звітності за 2021 рік у зв?язку із окупацією території місцезнаходження товариства. 
Відповідно до статті 36 Податкового кодексу України податковим обов?язком визнається обов?язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України, законами з питань митної справи.
Відповідно до абзацу 3 пункту 49.4. Податкового кодексу України фінансова звітність, звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), що подаються згідно з вимогами пункту 46.2 статті 46 цього Кодексу, подаються в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" до контролюючих органів платниками податку на прибуток підприємств, платниками частини чистого прибутку (доходу), платниками дивідендів на державну частку та неприбутковими підприємствами, установами, організаціями, які подають податкову звітність в електронній формі.
Порядком Nє 225 передбачено, що у разі неможливості виконання платником податків податкового обов?язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає до контролюючого органу не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліками документів, затвердженими Наказом № 225
Відповідно до пункту 2 розділу III Порядку № 225, у разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного Порядком № 225, до такого платника податків не застосовуються відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання/несвоєчасне виконання.
При цьому, після звернення із відповідальністю "Вінкрафт Таврія" та листа ГУ НП в Херсонській області від 26.05.2022 № 160/02/08-2022 на підставі яких ДПС було прийнято Рішення від 28.10.2022 щодо неможливості своєчасно виконати платником податків свого податкового обов?язку, інформацію (довідку) щодо виплати дивідендів учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" за результатами господарської діяльності товариства та 2021 рік та інформацію (розрахунки) щодо сукупного доходу (розрахункового) за 4 квартал 2021 року (з підтверджуючими документами та з урахуванням показників 1-3 кварталів 2021 року).
У відповідь на додатковий запит позивач надав відповідачу наступні документи: 
- копії заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" та листа ГУ НП в Херсонській області від 26.05.2022 № 160/02/08-2022 на підставі яких ДПС було винесено Рішення від 28.10.2022 щодо неможливості своєчасно виконати платником податків свого податкового обов`язку; 
- довідку щодо відсутності розподілу та виплати дивідендів учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" за результатами господарської діяльності Товариства за 2020 та 2022 роки. - інформацію щодо розрахункового сукупного доходу за 4 квартал 2021 року та а 2021 рік (з підтверджуючими документами та з урахуванням показників 1-3 кварталів 2021 року). 
Отже, позивачем надано відповідачу документи щодо доходу від основного виду діяльності за 4й квартал, без відрахування обов?язкових платежів і зборів. При цьому відповідні документи не є беззаперечним доказом щодо розміру отриманого товариством доходу за 4й квартал, а вважаються частковою первинною документацією, на підставі якої здійснюється розрахунок отриманого доходу.
Крім того, пунктом 12 Порядку № 419 визначено, що перед складанням річної фінансової звітності обов?язкове проведення інвентаризації активів та зобов?язань підприємства. 
Враховуючи окупацію військами рф територій місцезнаходження позивача, будь-які дії щодо проведення інвентаризації активів та зобов?язань підприємства є неможливими, що також впливає на можливість складання річної фінансової звітності. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем надано повний обсяг належним чином перевіреної та зареєстрованої у передбачений законодавством спосіб фінансової звітності щодо сукупного доходу товариства за 2021 рік, а саме належним чином зареєстрований Звіт про фінансові результати за 9 місяців 2021 року (Ф1 Баланс та Ф2 Звіт про фінансові результати) із доказами про отримання Державної податкової служба Україна та Державної служби статистики України. 
Крім того, відповідач відмовляючи позивачу у застосуванні мораторію зазначає, що заявником не доведено суму сукупного річного доходу за 2021 рік, з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів, оскільки позивачем було вказано лише три юридичні особи, що входять до групи пов?язаних контрагентів, спільним контролером яких, відповідно до публічної інформації, є керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" Стурен Карл Олоф Річард, який має вирішальний вплив на них через пряме та/або опосередковане володіння часткою в їх статутних капіталах в розмірі від 89,5% до 95%. В той же час, відповідно до публічної інформації що міститься на офіційному веб-сайті Міністерства Юстиції України, а також на ресурсі Youcontrol, встановлено що перелік юридичних осіб, доходи яких не враховані позивачем для визначення сукупного річного доходу за 2021 рік з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів, але вони також мають спільного контролера керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" Стурен Карл Олоф Річард, який прямо та/або опосередковано володіє часткою в статутних капіталах таких юридичних осіб в розмірі більше ніж 50%, а саме (із зазначенням частки володіння): 1) ТОВ "Індастріал Кемістрі Парк" (код 46056838) - 100%, 2) ПРАТ "Херсонська Меблева Фабрика" (код 00274984) - 84,3%, 3) ТОВ "Вікінг Альянс" (код 44799848) - 62,25%, 4) ДП "Енергетик" (код 33277854) - 100% через ПРАТ "Херсонська Меблева Фабрика", 5) ТОВ "Профавіа" (код 30958339) - 70%, 6) ТОВ "Компанія "Стандарт" (код 33390641) - 100%, 7) ТОВ "Долина Вітру" (код 45244193) - 100%, 8) ТОВ "ІК "Домініон" (код 34694595) - 100%, 9) ТОВ "Домініон-Ужгород" (код "Peгіон-Інвестбуд" (код 34191490) - 100%, 11) ТОВ "Інвестбуд-Херсон" (код 35231303) - 100% через ТОВ "ІК "Домініон", "Інестбуд-Херсон" (код 35591614) - 100% через ТОВ "Регіон-Інвестбуд", 12) ПП "Будівельна Компанія "Глорія Плюс" (код 33903460) - 100% через ТОВ "ІК "Домініон", 13) ТОВ "Домініон-Луцьк" (код 35393822) - 100% через ТОВ "ІК "Домініон", 14) ТОВ "Домініон-Кривий Ріг" (код 34966783) - 100% через ТОВ "ІК "Домініон", 15) ТОВ "Мєгастрой-Одеса" (код 34794199) - 50% через ТОВ "Регіон- Інвестбуд", ", 16) ТОВ "Домініон Енерготрейд" (код 35530415) - 100 % через ТОВ "Регіон- Інвестбуд", 17) ТОВ "Домініон-Рівне" (код 35103405) - 100% через ТОВ "ІК "Домініон", 18) ТОВ "Таур Холдінг" (код 34619832) - 95,63% через ТОВ "ІК "Домініон" та ТОВ "Офісні Меблі" (вказане заявником як юридична особа що входить до групи пов?язаних контрагентів), 19) ТОВ "Інвестбуд-Кам?янець" (код 34821536) - 100% через ТОВ "Регіон-Інвестбуд" 20) ТОВ "Телеканал "Централ Ньюз" (код 35332618) - 100% через ТОВ "Регіон-Інвестбуд". Проте, жодного документа щодо вказаних юридичних осіб і навіть зазначення їх контрагентами заявником надано не було. 
Щодо зазначених тверджень відповідача суд зазначає наступне. 
Пунктом 5 Розділу 1 "Положення про визначення банками України розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями" (Затверджено Постановою Правління НБУ30.06.2016 Nє 351) визначено, що група пов?язаних контрагентів - боржник - юридична особа та його контрагенти - юридичні особи, що відповідають критеріям, ознакам та іншим вимогам, установленим пунктами 9-13, 17глави 1 розділу VI Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 368, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 вересня 2001 року за № 841/6032 (зі змінами) (далі - Інструкція № 368), щодо визначення такими, що несуть спільний економічний ризик (незалежно від того, чи є такі контрагенти боржника контрагентами банку). 
Підпункт 1) пункту 9 глави 1 розділу VI Інструкція Nє368 визначає одним із таких критеріїв (ознак) "відносини контролю: контрагенти мають спільного контролера".
Відповідно до пункту 10 розділу VI Інструкція № 368, термін "контроль" під час визначення групи пов?язаних контрагентів на основі критерію відносин контролю застосовується в значенні, визначеному Законом України "Про банки і банківську діяльність", нормативно-правовим актом Національного банку щодо ліцензування банків. 
Відповідно до Закону України "Про банки та банківську діяльність", контроль - можливість здійснювати вирішальний вплив на управління та/або діяльність юридичної особи володіння можливість здійснювати такий вплив на основі угоди чи будь-яким іншим чином. 
Звертаючись із заявою позивач вказав юридичні особи, які підпадають під критерій (ознаку) "відносини контролю - контрагенти мають спільного контролера", а також під критерій (ознаку) "контрагенти мають спільну або дуже близькі адреси місцезнаходження..." та фінансові результати яких суттєво впливають на розрахунок розміру сукупного доходу за 2021 та 2020 роки, який береться для розрахунку при прийнятті рішення щодо застосування мораторію. 
Крім того, саме фінансова звітність щодо вказаних у заяві позивачем юридичних осіб надавалась в банк, коли приймалось рішення щодо кредитування товариства, та Акціонерним товариством "Міжнародний резервний банк" самостійно визначено, які саме компанії входять до групи пов?язаних із позичальником контрагентів. 
В той же час, показники фінансових результатів інших юридичних осіб, які відповідають критерію (ознаці) "відносини контролю - контрагенти мають спільного контролера", суттєво не впливають за розрахунок розміру сукупного доходу, визначеного підпунктом 1 пункту 23 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, а тому така інформація не відображалась позивачем. В цьому питанні має бути досліджено саме обставини відповідності позивача обумовленим критеріям підпунктів 1, 5 пункту 23 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. В даному випадку не зазначення такої інформації не вплинуло на відповідність позивача вимогам підпунктів 1, 5 пункту 23 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України і саме це є визначальним для прийняття рішення банком.
Обов?язок банку визначати групу пов?язаних контрагентів позичальника при кредитуванні є складовою нормативного регулювання, яке здійснює Національний банк України з метою управління кредитними ризиками та забезпечення фінансової стабільності банківської системи. Це робиться шляхом встановлення нормативів, зокрема нормативу максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента, який враховує не тільки сам ризик від одного позичальника, ризики пов?язаних з ним осіб. 
Відповідно до зазначеного, відповідач, приймаючи рішення щодо кредитування позивача, вивчав та запитував всю необхідну банку інформацію щодо товариства, запитував та перевіряв інформацію щодо групи пов?язаних контрагентів із позивачем та затверджував відповідне рішення колегіальним органом банку за погодження в Національному банку У країни. 
Приймаючи рішення про відмову у застосуванні мораторію, відповідач необгрунтовано використав дані з відкритих джерел (платформа YouControl), зокрема через те, що за збір інформації та формування висновків адміністратори платформи не несуть відповідальність, а така інформація може використовуватися лише для аналітики в підприємницькій діяльності тощо, а не для виконання пунктів 23-29 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. 
Посилання відповідача, що платформа використовує офіційні державні реєстри є необгрунтованим, оскільки відповідач в такому випадку повинен отримувати таку інформацію безпосередньо з відповідних реєстрів. Поведінка банку не відповідає позиції НБУ, викладеній у Положенні № 351. 
Відповідачем не доведено можливість (право) банку використовувати відомості, що містять (можуть містити) інформацію про фінансову звітність боржника, висвітлену (виключно) приватними онлайн ресурсами (платформами), які не несуть відповідальності за її повноту і достовірність і не є офіційним оприлюдненням. 
Крім того, відповідачем помилково відносить до переліку контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів, юридичних осіб, які зареєстровані після 31.12.2021, а саме ТОВ "Індастріал Кемістрі Парк" (код 46056838), яке зареєстровано 07.07.2025, ТОВ "Вікінг Альянс" (код 44799848), яке зареєстроване 10.08.2022, а також ТОВ "Долина Вітру" (код 45244193), яке зареєстроване 15.11.2023, а також відповідачем не наведено розрахунку сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов?язаних контрагентів, за останній звітний рік та за 2021 рік, як того вимагає Закон, якщо кредитором прийнято рішення про відмову. 
Посилання відповідача на те, що Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" не може приймати рішення про застосування мораторію на строк, що перебуває за межами цивільної дієздатності Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" як юридичної особи, так як уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку не має повноважень, передбачених статтею 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо надання згоди на укладання правочину на казаний строк за межами строку ліквідаційної процедури, суд не приймає до уваги оскільки норми чинного законодавства, в тому числі норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не містять заборони щодо застосування банком, який перебуває в стані припинення, мораторію в порядку пунктів 23-29 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. 
Суд враховує твердження відповідача про відсутність у нього обов`язку витребувати додаткові документи, проте, у банку є обов`язок прийняти обґрунтоване та вмотивоване рішення про відмову, яке не повинно бути формальним, а має оцінювати наявність у сукупності обставин, які надають позивачу право на застосування мораторію чи не надають його в кожному конкретному випадку. 
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в основу рішення кредитора про відмову застосувати мораторій на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором кредиту покладені дані та відомості, для аналізу яких застосовані непередбачені законодавством джерела та не використано джерела, визначені нормативно-правові актами НБУ і Мінфіну, внаслідок чого відповідач отримав як результат помилкові висновки, а отже відмова є необґрунтованою та безпідставною. 
Пунктом 25 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України визначено, кредитор на підставі отриманої заяви та доданих до неї документів протягом 20 робочих днів з дня їх отримання приймає рішення про застосування мораторію або відмову у застосуванні мораторію.
Кредитор надсилає рішення, передбачене абзацом першим цього пункту, у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу позичальника, зазначену в договорі кредиту (позики), негайно у день прийняття такого рішення.
У разі неподання позичальником документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві, або надання недостовірної інформації кредитор має право відмовити позичальнику у застосуванні мораторію.
Рішення про відмову у застосуванні мораторію повинно бути вмотивованим.
У разі прийняття кредитором рішення про відмову у застосуванні мораторію через невідповідність позичальника критеріям, передбаченим підпунктами 1, 5 пункту 23 цього розділу, кредитор у рішенні про відмову зазначає:
склад групи контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів;
критерії, встановлені Національним банком України, на підставі яких кожен контрагент включений у групу пов`язаних контрагентів, та відповідне значення таких критеріїв;
розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік та за 2021 рік.
Рішення кредитора про відмову у застосуванні мораторію може бути оскаржено до господарського суду.
Однак, враховуючи вищенаведені положення пункту 25 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, вбачається, що відмова відповідача, викладена у Листі вих. № 1010 від 25.09.2025, з-поміж іншого, не містить розрахунку сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік та за 2021 рік.
Отже, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у введенні мораторію з визначених останнім підстав є необґрунтованим. Оскільки інших підстав для відмови банком не виявлено, але в будь-якому випадку таких не зазначено у рішенні, викладеному у листі, то суд не здійснює перевірку інших критеріїв заяви позичальника вимогам процедури введення мораторію. Застосування іншого підходу створювало б ситуацію втручання в дискреційні повноваження кредитора. 
Відповідно до пункту 29 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у разі, якщо кредитор безпідставно прийняв рішення про відмову у застосуванні мораторію та встановлення цих обставин судом, мораторій вважається таким, що застосований з дня отримання кредитором заяви позичальника, передбаченої пунктом 24 цього розділу. 
Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Право на захист особа здійснює на свій розсуд (частина 1 статті 20 Цивільного кодексу України). 
За статтею 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред?явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. 
При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. 
Судом встановлена обставина безпідставного прийняття рішення про відмову у застосуванні мораторію, а тому такий, відповідно до пункту 29 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, може вважатися застосованим з дня отримання кредитором заяви позичальника. 
Водночас, вимога позивача про зобов?язання відповідача вчинити дії створює правові наслідки для останнього. Наявність зобов?язання створює у відповідача обов?язок поновити порушене право, а контроль за таким обов?язком може відбуватися компетентними органами відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та судом відповідно до приписів розділу VI "Судовий контроль за виконанням судового рішення" Господарського процесуального кодексу України. 
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про зобов?язання Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" застосувати мораторій на виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" грошового зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 15-B/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021. 
При цьому, суд звертає увагу, що в умовах бойових дій та окупації території, де знаходяться об?єкти позивача, останній втратив можливість безперешкодного ведення своєї господарської діяльності. Окупація РФ міста Скадовськ та активні бойові дії і як наслідок можливе знищення та розкрадання майна, це все у сукупності, з чим стикнувся позичальник, який намагається використати можливість відтермінування кредитних зобов?язань, що запропонувала Держава позичальникам в умовах дії воєнного стану. Перебування об?єкта в зоні досяжності російського агресора позбавляє позивача можливості вести свою господарську діяльність і генерувати та відпускати електричну енергію, отримувати дохід від цієї діяльності та, відповідно, виконувати свої зобов?язання перед банком-кредитором за залученим ним кредитом. Для позивача відновлення виробництва можливо лише після завершення бойових дій та встановлення повного контролю Україною над територією. Намагання наразі продовжити активну роботу з повернення кредитів і стягнути з позичальника заборгованість призведе до банкрутства, припинення ним підприємницької діяльності та унеможливлення повернення відповідних кредитів в майбутньому. 
Відповідно до вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія", що має наслідком задоволення позов.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія", що має наслідком задоволення позову.
Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати відмову Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" за вих. № 1010 від 25.09.2025 на Заяву за вих. № 1/29-08 від 29.08.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 15-В/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021, який діє із змінами та доповненнями внесеними Додатковою угодою № 1 від 19.10.2021 та Додатковою угодою № 2 від 28.10.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" та Акціонерним товариством "СБЕРБАНК", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк" безпідставною і незаконною.
3. Застосувати мораторій на нарахування та сплату грошового зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії № 15-В/21/151/КЛ-КБ від 13.10.2021, який діє із змінами та доповненнями внесеними Додатковою угодою № 1 від 19.10.2021 та Додатковою угодою № 2 від 28.10.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" та Акціонерним товариством "СБЕРБАНК", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк", з 29.08.2025.
4. Стягнути з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрафт Таврія" (75700, Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вулиця Незалежності, будинок 121, ідентифікаційний код 39374562) судовий збір у сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 02 коп.
5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.
Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду – протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).
Повне рішення складено: 08.06.2026

Суддя   Н.Плотницька