Справа № 489/4199/26 
Провадження № 2/489/2567/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

18 червня 2026 року м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченка Г.С., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Універсальна товарна біржа «Ріко-Альянс», ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визначення часток у спільній сумісній власності
встановив:
У травні 2026 позивач, звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений на Універсальній Товарній Біржі «Ріко-Альянс» за №30 від 05.02.2002 року та зареєстрований у ММБТІ 15.02.1996 року за №17633- дійсним.
Визначити, що частки ОСОБА_5 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/3 частині (частка кожного).
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що05 лютого 2002 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (від імені яких ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) та ОСОБА_1 , ОСОБА_10 (від імені яких діяла ОСОБА_11 ) був укладений договір № 30 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого одна сторона продала, а інша придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . 
При укладанні зазначеного договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов - предмету і ціни зазначеного договору, що слідує з його тексту. Також відбулося повне виконання умов договору: продавцями отримано до підписання договору грошові кошти за вказану квартиру. 
Зазначений договір було зареєстровано в ММБТІ 15.02.2002 року за реєстровим № 17633. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 від 05 липня 2006 року.
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ємельянової О.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки Договір купівлі-продажу №30 від 05.02.2002 року нерухомого майна нотаріально не посвідчено, крім того, невідомо, яка саме частка належала померлому та на яку саме частку у праві спільної власності на квартиру в подальшому видавати свідоцтво про право на спадщину за законом.
На теперішній час позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права та в подальшому розпорядитися майном, однак нотаріальне посвідчення договору неможливо в зв`язку зі смертю сторони договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 13.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. 
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресами останнього відомого місця реєстрації відповідача.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. 
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.
05 лютого 2002 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (від імені яких ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) та ОСОБА_1 , ОСОБА_10 (від імені яких діяла ОСОБА_11 ) був укладений договір № 30 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого одна сторона продала, а інша придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . 
При укладанні зазначеного договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов - предмету і ціни зазначеного договору, що слідує з його тексту. Також відбулося повне виконання умов договору: продавцями отримано до підписання договору грошові кошти за вказану квартиру. 
Зазначений договір було зареєстровано в ММБТІ 15.02.2002 року за реєстровим № 17633. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 від 05 липня 2006 року.
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ємельянової О.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки Договір купівлі-продажу №30 від 05.02.2002 року нерухомого майна нотаріально не посвідчено, крім того, невідомо, яка саме частка належала померлому та на яку саме частку у праві спільної власності на квартиру в подальшому видавати свідоцтво про право на спадщину за законом.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 28.09.2000, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Оскільки домовленості між позивачем та іншими співвласниками про розмір часток не було, а також у зв`язку зі смертю одного з співвласників, вважається що частки є рівними та становлять по 1/3 частини кожного співвласника. 
Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. 
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Універсальна товарна біржа «Ріко-Альянс», ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визначення часток у спільній сумісній власності - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений на Універсальній Товарній Біржі «Ріко-Альянс» за №30 від 05.02.2002 року та зареєстрований у ММБТІ 15.02.1996 року за №17633- дійсним.
Визначити, що частки ОСОБА_5 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/3 частині (частка кожного).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повний текст судового рішення складено 18.06.2026.

Суддя Г.С.Костюченко