?
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 922/2185/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Рогач Л. І.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі 
за позовом заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області до відповідачів: 1) ОСОБА_1 , 2) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, 3) Сільськогосподарського фермерського господарства "Сухини 2", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Богодухівська міська рада, про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів, скасування рішень про державну реєстрацію та повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
1. Постановою Верховного Суду від 03.06.2026 касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишено без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 у справі № 922/2185/19 - без змін. 
Підстави прийняття додаткової постанови 
2. 08.06.2026 до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 адвоката Надьон Олени В`ячеславівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій адвокат просить стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді касаційної інстанції в сумі 100 000,00 грн. 
Позиція Верховного Суду 
3. За змістом пункту 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
4. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
5. Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
6. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
7. Приписами частини другої статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
8. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
9. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
10. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
11. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
12. Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 126 цього ж Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
13. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
14. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18). 
15. У відзиві на касаційну скаргу позивача представник ОСОБА_1 адвокат Надьон О. В. на виконання вимог частини восьмої статті 129 ГПК України повідомила про те, що попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач-1 очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, складає 100 000,00 грн. Докази, що підтверджують понесені Павловською І. К. витрати на правову допомогу, будуть надані Суду з відповідним клопотанням у встановлений ГПК України строк. 
16. Відповідні докази були надіслані разом із заявою про ухвалення додаткового рішення 08.06.2026 через підсистему "Електронний суд" на адресу Верховного Суду та інших учасників справи після ухвалення постанови від 03.06.2026 у цій справі.
17. В свою чергу у поданій заяві адвокат просить стягнути з позивача на користь Павловської І. К. витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді касаційної інстанції в сумі 100 000,00 грн, а саме: 20 000,00 грн - вивчення матеріалів господарської справ; 15 000,00 грн - підготовка відзиву на касаційну скаргу з направленням її сторонам та суду; 15 000,00 грн - участь у судових засіданням в суді касаційної інстанції; 50 000,00 грн - гонорар адвоката.
18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції в розмірі 100 000,00 грн адвокатом Надьон О. В. надано: 
- договір щодо представництва інтересів та надання правничої допомоги від 07.02.2023;
- ордер від 01.12.2024 АХ № 1177369 на надання правової допомоги Павловській І. К., виданий адвокатом Надьон О. В.; 
- свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю від 28.10.2015 № 1957. 
19. Так, предметом укладеного між адвокатом Надьон О. В. (виконавець) та Павловською І. К. (замовник) договору від 07.02.2023 є здійснення представництва інтересів замовника та надання правничої допомоги замовнику в обсягах, визначених цим договором. 
20. Розділом 4 договору сторони передбачили порядок оплати послуг, відповідно до якого за виконану роботу замовник сплачує готівкою у національній валюті України або перераховує на поточний рахунок виконавця плату, розмір якої обумовлено додатковою угодою.
21. Розділом 3 договору визначені права і обов`язки замовника, зокрема: оплачувати послуги виконавця та накладні витрати, якщо такі матимуть місце, в обсягах і розмірах, викладених у акті виконаних робіт виконавця.
22. Розглянувши надані адвокатом Надьон О. В. докази на підтвердження понесення ОСОБА_1 судових витрат на надання правничої допомоги у сумі 100 000,00 грн, Верховний Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
23. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені (договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також у постановах Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 380/8230/23, від 11.09.2020 у справі № 922/3724/19. 
24. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 року у справі №910/2170/18.
25. Водночас, заявником (адвокатом Надьон О. В.) не надано Суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного обсягу наданих послуг та їх вартості. Зокрема, всупереч умовам розділів 3 та 4 укладеного договору, суду не надано додаткової угоди, якою мав би обумовлюватися розмір плати, акта приймання-передачі виконаних робіт із детальним описом (розрахунком) наданих послуг та витраченого адвокатом часу, а також відповідних платіжних документів, що свідчать про оплату. 
26. Надані заявником договір про надання правової допомоги, ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише засвідчують наявність договірних відносин та підтверджують повноваження представника, проте не є доказами, які безумовно підтверджують обсяг та факт понесення витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі. 
27. З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та факт не підтвердження матеріалами справи надання адвокатом Павловської І. К. професійної правничої допомоги при касаційному перегляді справи у заявленому до стягнення розмірі, відповідно до статей 123, 126, 129 ГПК України, колегія суддів вважає, що заява про стягнення з прокуратури витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає. 
Керуючись статтями 123, 129, 240, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Надьон Олени В`ячеславівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2185/19 залишити без задоволення
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський 

Суддя Л. І. Рогач