Суддя Баронін Д. Б.
Справа № 644/3735/26
Провадження № 2/644/3464/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Нестеренко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.
27.05.2025 було укладено кредитний договір №582720426 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Крім того, 26.08.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/50, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 582720426. 
ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №582720426 від 27.05.2025 в загальному розмірі 59277,51 грн., яка складається з наступного: 19012,43 грн. заборгованість по кредиту, 38783,08 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1482 грн. заборгованість за комісією.
Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості за кредитним договором №582720426 від 27.05.2025 в загальному розмірі 59277,51 грн., а також судові витрати.
1.2. У відзиві представниця відповідачки вказала, що позивачем не доведено, що під час створення між первісним кредитором та відповідачкою тексту кредитного договору, цей документ був захищений від редагування чи зміни будь-якими особами. Наданий позивачем паспорт споживчого кредиту не є доказом укладення кредитного договору та не є частиною договору. Позивачем не надано доказів направлення відповідачці одноразового ідентифікатора електронного підпису. Витяг з реєстру передання прав вимоги не є належним доказом передання прав вимоги. Розмір нарахованих відсотків за користування кредитом є несправедливим та неспівмірним тілу кредиту. Комісія за надання кредиту є нікчемною, оскільки вказана комісія нарахована за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів». Вартість витрат позивача на правову допомогу є завищеною, не відповідає критерію реальності та розумності вартості адвокатських послуг.
1.3. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, у позовній заяві не заперечувала проти розгляду справи без її участі.
Представниця відповідачки в судовому засіданні підтримала аргументи, які викладені у відзиві та додаткових поясненнях.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Судом встановлено, що 27.05.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 582720426, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у формі Кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі – Правила).
Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Відповідно до п. 2.2. договору загальний розмір Кредиту за цим Договором становить Загальний розмір наданого одразу після укладення цього Договору Кредиту - 17000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч грн. нуль коп.) та додаткові суми грошових коштів, що можуть бути надані шляхом переказу додаткових Траншів Позичальнику в межах встановленого Кредитного ліміту - 24700 грн 00 коп. (двадцять чотири тисячі сімсот грн. нуль коп.).
Згідно з п. 3.1 договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш у рамках Кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.
Відповідно до п. 5.1. договору кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4441-11XX-XXXX-3667, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.
Відповідно до п. 6.2. договору надання Позичальнику кожного нового Траншу за цим Договором відбувається на підставі укладеного із Кредитодавцем договору про внесення змін до цього Договору, який Сторони домовились іменувати у своїх відносинах додатковою угодою (далі – Додаткова угода). У разі якщо Позичальник бажає отримати черговий Транш, шляхом перерахування суми Кредиту на його рахунок за реквізитами Платіжної картки, іншої ніж зазначена в п. 5.1. Договору, Сторони у Додатковій угоді додають до тексту Договору реквізити іншої Платіжної картки.
Згідно з п. 7.1, 7.2, 7.3, 7.4 договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 26.06.2025, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору. 
В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин:
- закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 
- ініціювання Кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору.
Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 26.06.2030.
Після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно
Згідно з п. 8.1. договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим Договором. Інших витрат Позичальника Договором не передбачено.
Згідно з п. 8.3. договору базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. 
Згідно з п. 8.4. договору комісія за надання Кредиту не є платою за додаткові та/або супутні послуги Кредитодавця. Комісія за надання кредиту Позичальнику є іншою складовою плати за послуги, що надаються Кредитодавцем за цим Договором. Комісія за надання кредиту нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі першого Траншу за цим Договором. У випадку видачі наступних крім першого Траншів за цим Договором Комісія за надання додаткових грошових коштів у Кредит нараховується у день видачі кожного Траншу.
Згідно з п. 8.5. договору розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 1020 грн 00 коп. (одна тисяча двадцять грн. нуль коп.).
У п. 8.8 договору вказано, що проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору.
Згідно з п. 8.10. договору проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору.
Згідно з платіжним підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» 27.05.2025 на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-757 від 06.09.2023 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника сплатило на користь ОСОБА_1 згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 17000 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 .
З банківської виписки по картковому рахунку відповідачки № НОМЕР_1 видно, що 27.05.2025 відповідачка отримала на свій рахунок суму в розмірі 17000 грн.
2.2. Крім того, 30.05.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору №582720426 від 27.05.2025, відповідно до якої у зв`язку з отриманням Позичальником Траншу, в рамках погодженого Кредитного ліміту, Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 3900 грн 00 коп. Після надання Траншу відповідно до цієї Додаткової угоди сума Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, разом із сумою Траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди, буде складати 20900 грн.
Безготівковий переказ цього та інших Траншів за Договором може бути здійснено за реквізитами Платіжної картки Позичальника 4441-11XX-XXXX-3667.
З моменту отримання Траншу вказаного в п. 1.1. Додаткової угоди, Базова процентна ставка за Договором (для суми всіх наступних Траншів в рамках Договору та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. З моменту підписання цієї Додаткової угоди, незалежно від зазначеного в Договорі, розмір Дисконтної чи Індивідуальної ставки не може бути більшим за Базову процентну ставку вказану вище.
Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить 76,50 грн.
Під час надання суми Траншу, вказаного в п. 1.1. цієї Додаткової угоди, Кредитодавцем нараховується Комісія за надання кредиту в розмірі 234 грн 00 коп.
Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди, сума нарахованої та несплаченої Комісії за надання Кредиту становить 1020 грн. (далі Несплачена комісія).
Угоду підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Справжність електронного підпису відповідачки перевірено судом за допомогою QQR-коду, який відображено у договорі.
Згідно з платіжним дорученням (заява) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську картку отримувача ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 30.05.2025 перерахувало суму в розмірі 3900 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно кредитного договору №582720426 від 27.05.2025.
З банківської виписки по картковому рахунку відповідачки № НОМЕР_1 видно, що 30.05.2025 відповідачка отримала на свій рахунок суму в розмірі 3900 грн.
2.3. Крім того, 03.06.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору №582720426 від 27.05.2025 відповідно до якої У зв`язку з отриманням Позичальником Траншу, в рамках погодженого Кредитного ліміту, Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 3800 грн 00 коп. Після надання Траншу відповідно до цієї Додаткової угоди сума Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, разом із сумою Траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди, буде складати 24700 грн.
З моменту отримання Траншу вказаного в п. 1.1. Додаткової угоди, Базова процентна ставка за Договором (для суми всіх наступних Траншів в рамках Договору та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. З моменту підписання цієї Додаткової угоди, незалежно від зазначеного в Договорі, розмір Дисконтної чи Індивідуальної ставки не може бути більшим за Базову процентну ставку вказану вище.
Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить 201,90 грн.
Кредитодавцем нараховується Комісія за надання кредиту в розмірі 228 грн 00 коп. На момент укладення цієї Додаткової угоди, сума нарахованої та несплаченої Комісії за надання Кредиту становить 1254 грн.
Згідно з платіжним підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» 03.06.2025 на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-757 від 06.09.2023 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника сплатило на користь ОСОБА_1 згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 3800 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 .
З банківської виписки по картковому рахунку відповідачки № НОМЕР_1 видно, що 03.06.2025 відповідачка отримала на свій рахунок суму в розмірі 3800 грн.
2.4. 26.08.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №МВ-ТП/50.
Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що в порядку та на умовах даного Договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з п. 4.1. договору факторингу, наявне Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту укладення Реєстру прав вимоги. Майбутнє Право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує.
Відповідно до реєстру прав вимоги до Договору факторингу № МВ-ТП/50 від 26.08.206, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до  ОСОБА_1 на загальну суму 41 394,69 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу 19012,43 грн., заборгованість за відсотками 11 394,04 грн., заборгованість за комісією 1 482,00 грн., заборгованість за неустокою 9 506,22 грн.
2.5. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість  ОСОБА_1 перед ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на дату продажу 26.08.2025 становила за тілом кредиту 24700 грн., за відсотками 12334,47 грн., за комісією 1482 грн., за неустойкою 9506,22 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість  ОСОБА_1 перед ТОВ «Таліон Плюс» станом на 20.01.2026 становила за тілом кредиту 19012,43 грн. та за відсотками 38783,08 грн., за комісією 1482,00 грн., за неустойкою 9506,22 грн.

3. Релевантні джерела права

3.1. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
3.3. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються:
доходи кредитодавця у вигляді процентів;
комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;
інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
У ч. 5 ст. 12 вищевказаного Закону визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Частинами 1-4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Договором про споживчий кредит може бути передбачено обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа.
Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування зобов`язань споживача у бік їх зменшення та на вимогу споживача надати йому новий графік платежів. Договором про споживчий кредит може встановлюватися порядок дострокового повернення споживчого кредиту з урахуванням положень частини третьої цієї статті.
Споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом та вартість усіх послуг, пов`язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом.
Кредитодавцю забороняється відмовляти споживачу в прийнятті платежу у разі дострокового повернення споживчого кредиту.
У разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
3.4. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
3.5. Відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
3.6. У постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 539/402/24 вказано, що кредитодавець не набув право на дострокове повернення споживчого кредиту у повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, однак з позичальника на користь банку підлягала стягненню прострочена заборгованість, яка виникла на час звернення банку до суду з цим позовом.
Верховний Суд у постанові від09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц вказав, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором, наступними кредиторами та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).
4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачкою, а також підтверджено факт видачі кредитних коштів відповідачці та наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та позивачем щодо спірного договору.
У кредитному договорі та додаткових угодах до нього наведений одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого відповідачка підписувала ці правочини, а також наведений електронний підпис відповідачки у формі QR-коду (матричного двовимірного штрих-коду), достовірність якого була перевірена судом в судовому засіданні. Крім того, у кредитному договорі та додаткових угодах вказаний номер телефону, адреса електронної пошти, номер банківської картки та ідентифікаційний код відповідачки. Вказані обставини у сукупності не залишають у суду жодного розумного сумніву в тому, що саме відповідачка ідентифікувалася у електронній системі кредитодавця та підписала кредитний договір, а також додаткові угоди до нього. Надані до суду примірники цих правочинів є оригіналами електронних документів в розумінні статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Факт видачі відповідачці кредитних коштів на загальну суму 24700 грн. підтверджується випискою з її рахунку та платіжними підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід».
Представник позивача надав до суду повний текст реєстру передання прав вимоги стосовно передачі прав вимоги за спірним кредитним договором від первісного кредитора до позивача, а також надав платіжну інструкцію щодо оплати позивачем на користь первісного кредитора платежу за відступлення права вимоги.
4.3. Разом з тим, з умов кредитного договору видно, що сторони погодили строк кредитування до 26.06.2030.
Таким чином, позовні вимоги про повернення фактично наданих відповідачці кредитних коштів (тіла кредиту), заявлені в суді достроково. На такі вимоги розповсюджуються правила ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкового повідомлення кредитодавцем у письмовій формі споживача про затримку повернення платежів із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
В даному випадку до суду не було надано доказів того, що відповідачка в порядку ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» отримала повідомлення про вимогу або саму вимогу щодо погашення заборгованості.
Отже, в даному випадку позивач не дотримався обов`язкового досудового порядку дострокового стягнення суми фактично наданих відповідачці кредитних коштів згідно з ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим слід відмовити у задоволенні вимог про дострокове стягнення з відповідачки заборгованості по кредиту в сумі 19012,43 грн.
4.4. Стосовно комісії за надання кредиту суд зазначає, що згідно зі статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування»до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Тобто, до загальних витрат за споживчим кредитом включається не комісія за надання кредиту, а комісія пов`язана з наданням кредиту. Комісія, яка пов`язана з наданням кредиту, встановлюється не за саму видачу кредитних коштів, а за розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші супутні послуги. Надання (виплата) кредиту на користь позичальника є прямим обов`язком кредитодавця, а виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
В даному випадку у п. 8.4 спірного кредитного договору чітко вказано, що комісія за надання кредиту не є платою за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, проте є іншою складовою плати за послуги, що надаються кредитодавцем за цим Договором. Однак, в договорі не вказано складовою плати за які саме послуги є ця комісія.
Фактично, в даному випадку комісія за надання кредиту є платою позичальника за виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо видачі кредиту. Умови спірного кредитного договору щодо встановлення такої комісії є нікчемними в силу ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а така комісія не підлягає стягненню з відповідачки. Внаслідок встановлення цієї комісії було порушено право відповідачки на визначення їй загальних витрат за споживчим кредитом лише з тих платежів, які передбачені у ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
4.5. Стосовно нарахованих відповідачці відсотків за користування кредитом суд зазначає, що строк сплати цих відсотків настав, оскільки згідно з умовами спірного кредитного договору відсотки мали сплачуватися щоденно.
Неспроможними є посилання представниці відповідачки на те, що розмір нарахованих відсотків за користування кредитом є несправедливим та неспівмірним тілу кредиту. Розмір нарахованих відповідачці відсотків відповідає вимогам спірного кредитного договору та положенням Закону України «Про споживче кредитування» в аспекті максимального розміру денної процентної ставки.
Відсотки, які заявлені до стягнення з відповідачки, не є штрафними санкціями або мірою відповідальності за невиконання договору. Суд не може зменшити такі відсотки, оскільки вони є платежем за користування кредитними коштами, на який погодилася відповідачка під час підписання договору. Верхня межа денної відсоткової ставки за користування кредитом встановлена законодавцем у розмірі 1% на день і в даному випадку ця межа не перевищена.
Дійсно, в даному випадку розмір відсотків є значним та перевищує суму наданих відповідачці кредитних коштів. Однак, в Законі України «Про споживче кредитування» з метою захисту позичальників від сплати надмірного розміру відсотків за користування кредитом передбачено не тільки максимальний розмір денної відсоткової ставки за користування кредитом, а й також передбачено абсолютне право позичальника повернути кредит та відсотки у будь-який час достроково і не сплачувати в подальшому відсотки за користування кредитом (ч. 1-3 ст. 16 вказаного Закону). Іншими словами, якщо відповідачка вважає розмір відсотків за користування кредитом занадто обтяжливим для себе, то вона може в будь-який час сплатити частину суми або всю суму отриманого кредиту, після чого відсотки за користування кредитом будуть нараховуватися їй у зменшеному розмірі пропорційно до несплаченої суми кредиту або ж не будуть нараховуватися їй взагалі.
Отже, з відповідачки слід стягнути суму в розмірі 38783,08 грн. в якості заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
4.6. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідачка свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконала не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 38783,08 грн., яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача. У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 17.03.2026 про сплату судового збору в сумі 2662,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 65,43% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1742,01 грн. (2662,40 х 0,6543).
5.2. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 вказано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Представником позивача було надано договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ», та додаткову угоду № 2980 від 12.03.2026 до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, відповідно до якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. 
Відповідно до п. 1.2. договору сторони погодили, що за цим договором Клієнту може надаватись правова допомога в фіксованому об`ємі на постійній щомісячній основі так і разова правової допомоги на виконання певної кількості завдань. Об`єм правової допомоги і періодичність її надання фіксується Сторонами в окремих додатках до цього договору (Додатки та/або Додаткові угоди та/або Реєстри).
Згідно з п. 4.1. договору правова допомога, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнтом оплачується в розмірі та обсязі погодженому в додатках до цього договору (Додаткових угодах та/або Реєстрах), в гривнях шляхом переказу коштів на рахунок Адвокатського об`єднання та може бути здійснена в будь-який час за надані послуги та в тому числі авансом за надані послуги у майбутньому. 
Згідно з п. 4.2. договору за результатами надання правової допомоги складається акт приймання передачі наданих послуг (далі – Акт), що підписується представниками кожної зі Сторін. В Акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість.
У акті прийому-передачі наданих послуг від 12.03.2026 сторони вищевказаного договору детально описали зміст послуг, які були надані адвокатом, і оцінили послуги у 5000 грн. (3500 грн. за складання позовної заяви тривалістю 10 години, 1000 грн. за підготовку до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики; надання юридичних консультацій тривалістю 4 години, 500 грн. та направлення повідомлення про оплату заборгованості тривалістю 2 години, 500 грн.).
На думку суду, всі вказані у акті роботи входять до обсягу правової допомоги по цій справі. Однак, розмір витрат на правову допомогу не відповідає критеріям співмірності та пропорційності, враховуючи невисоку складність цієї справи, невисоку ціну позову, явно завищений час складання позовної заяви та часткове задоволення позовних вимог. На думку суду, пропорційним та співмірним розміром таких витрат є сума в розмірі 3000 грн.
Враховуючи вищевказані обставини та факт часткового задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 3000 грн. в порядку відшкодування витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код в ЄРДПОУ 39700642, місцезнаходження: місто Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 38783 грн. 08 коп., яка складається із заборгованості за відсотками.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код в ЄРДПОУ 39700642, місцезнаходження: місто Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1742 грн. 01 коп. та витрати на отримання правової допомоги в сумі 3000 грн.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленого ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Денис БАРОНІН