Справа № 740/1029/26
Провадження № 3/740/306/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 квітня 2026 року        місто Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря судового засідання Мартиненко Ю.А., 
розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород Закарпатської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

військовослужбовець ОСОБА_1 25.02.2026 близького 06 год 15 хв поблизу адреси по АДРЕСА_2 , в присутності свідка військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 зі складу групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , виконуючи військовий службовий обов`язок як особа уповноважена вручати повістки, будучи призначеним наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим групи оповіщення, здійснюючи захід оповіщення невідомого громадянина, не здійснив фото і відео фіксацію даного заходу оповіщення на виданий йому портативний відео реєстратор. На момент здійснення заходу оповіщення невідомого громадянина, іншої особи, що була уповноважена здійснити фото і відео фіксацію в складі групи не було, також був відсутній працівник поліції.
При здійсненні ОСОБА_1 вищезазначеного заходу оповіщення невідомого громадянина, останній здійснив погрозу застосування зброї проти ОСОБА_1 , направивши на ОСОБА_1 , предмет, схожий на пістолет. Сторонніх осіб, що могли засвідчити факт можливих правопорушень встановлено не було, інших доказів не виявлено. 
Згідно п. 3 розділу І Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 532 від 06.08.2024, застосування уповноваженими представниками технічних приладів 1 технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- та відеофіксації, здійснюється з метою:1) попередження, виявлення або фіксування порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку; 2) фіксації дій уповноважених представників.
Внаслідок не здійснення фото і відеофіксації здійснення заходу оповіщення невідомого громадянина молодшим сержантом ОСОБА_1 нанесена шкода, а саме ускладнено встановлення особи, яку оповіщав ОСОБА_1 , фактів можливих правопорушень як зі сторони групи оповіщення так і зі сторони невідомого громадянина та ускладнено притягнення винних до відповідальності згідно законодавства України.
У заяві від 30.04.2026 ОСОБА_1 просив розглядати справу без його участі, вину визнав, зазначив, що негативних наслідків не настало, вперше притягується до адміністративної відповідальності, просив обмежитися усним зауваженням.
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.
За змістом ч.1 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» з 24 лютого 2022 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду, а саме воєнний час.
Частина 2 ст.172-15 КУпАП України, з урахуванням вимог частини першої цієї статті, передбачає відповідальність, а саме за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.
Згідно ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно абз. 2 ч.6 ст.22 розділу IV Закону України № 3543 - XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Крім того, згідно п.5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації», затвердженої Міністерством оборони України від 06.08.2024 року за № 532, включення портативного відеореєстратора уповноваженими представниками відбувається з моменту початку виконання ними службових обов`язків щодо здійснення заходів оповіщення громадян, перевірки їх військово-облікових документів, а відеозапис ведеться безперервно до завершення виконання заходів.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП України, підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 25.02.2026, поясненнями ОСОБА_3 від 26.02.2026, журналом обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , копією військового квитка Серії НОМЕР_2 , службовим посвідченням особи уповноваженої вручати повістки виданого на ім`я ОСОБА_1 , витягом із наказу № 135 від 24.02.2026, витягом із наказу № 304 від 14.10.2024, витягом із наказу № 95 від 16.05.2024.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.
При вирішенні питання про застосування положень ст.22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
При цьому суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, обставини, за яких допущене таке порушення, зокрема, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що надумку судді в даному конкретному випадку суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння, тому доходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, у відповідності до ст.22 КУпАП.
Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст. ст. 22, 268, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановила:

звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-15 КУпАП, в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя      Т.О.Гагаріна