Справа № 276/282/26
Провадження по справі №2/276/409/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Бобра Д.О., 
при секретарі судового засідання Свиридок А.В.,
за участю:
представника позивача Адаменко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Хорошів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :
Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» 18.02.2026 звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 93406,17 грн та судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.03.2014 ОСОБА_1 вперше звернулася до банку для отримання банківських послуг, в подальшому 20.06.2021 відповідач підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови:
1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці;
2. Тип кредитної карти: Картка «Карта "Универсальная" GOLD»;
3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією;
4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0%; 
На підставі укладеного договору відповідачці було відкрито рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 («Універсальна GOLD»). Станом на 01.12.2025 за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 93 406,17 грн, яка складається з 74 611,71 грн за тілом кредиту та 18 794,46 грн за нарахованими відсотками
Позивач зазначає, що у процесі досудового врегулювання спору було встановлено, що відповідач припинила виконання кредитних зобов`язань, мотивуючи це незгодою з транзакціями від 25.10.2024 на загальну суму 87 199,00 грн (з яких 13 300,00 грн повернуто 26.10.2024). Банк стверджує, що операції зі списання коштів, які оспорює відповідачка, були проведені через систему «Приват24» з використанням технології 3D-Secure (одноразових паролів), що згідно з правилами платіжних систем Visa/Mastercard вважається підтвердженням волі власника картки. Позивач наполягає, що оскільки входи до Приват24 та зміна кредитного ліміту відбулися без зміни паролів та ПІН-кодів, це свідчить про те, що відповідач внаслідок власної необачності надала доступ до свого облікового запису третім особам (шляхом компрометації логіна/пароля або передачі кодів підтвердження), а тому Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на картці даних та паролів підтвердження.
Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 04.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
17.03.2026 через систему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач зазначає, що на підставі анкети-заяви від 04.03.2014 між Банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 3000 грн (ліміт до моменту несанкціонованого збільшення ліміту та зняття коштів шахрайським способом). Позивач вказує, що 25.10.2024 у період з 00:31 по 00:50 невідомими особами було здійснено несанкціоноване підвищення її кредитного ліміту з 2 000 грн до 75 000 грн та подальше списання коштів на загальну суму 87 199 грн (з яких 13 300 грн було згодом повернуто). Відповідачка наголошує, що не погоджувала збільшення ліміту, не отримувала запитів на підтвердження операцій у «Приват24» чи на фінансовий номер, а також не розголошувала конфіденційну інформацію стороннім особам, зокрема, вона ніколи не розголошувала стороннім особам свій логін та пароль для входження до Приват24, не проходила перевірку у будь-який погоджений сторонами спосіб, жодного паролю ОТР не вводила, жодного зчитування QR коду не здійснювала, перевірку ПІН-кодом картки та/або IVR дзвінка та/або оператора ОКЦ не проходила. Позивач також зазначила, що після виявлення несанкціонованого списання грошових коштів з її рахунку, вона відразу звернулася до банку та до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також в подальшому зверталася до банку із заявою про проведення службового розслідування за вказаним фактом. 
Також до відзиву відповідачем долучено копію наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №65 від 26.04.2022 про призив на військову службу її чоловіка ОСОБА_2 . 
Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 20.04.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 21.05.2026.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Адаменко Т.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначивши, що фінансові операції 25.10.2024 проведені за сприяння відповідачки, оскільки відповідач пояснювала що за кілька днів до цього підписувала петицію, під час чого могла повідомити стороннім особам свої конфіденційні дані, а вхід в Приват24 та підтвердження операцій здійснювалося за допомогою фінансового номеру відповідача, який з її володіння не вибував.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету відповідача. в судове засідання не з`явилася, 20.04.2026 подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки перебуває у дикретній відпустці, свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву підтримує і просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Нормою частини першої статті 1067 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.
Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Законом України «Про платіжні послуги» регламентовано поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлено виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначено загальні засади функціонування платіжних систем в Україні.
Інформування користувачів під час виконання платіжних операцій з використанням платіжних інструментів регламентовано статтею 32 Закону України «Про платіжні послуги».
Так, користувач відповідно до умов договору зобов`язаний надати надавачу платіжних послуг інформацію для здійснення контактів із ним, а надавач платіжних послуг зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом строку дії договору. Обов`язок надавача платіжних послуг щодо повідомлення користувача (у спосіб, визначений договором) про здійснені операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: 1) інформування надавачем платіжних послуг користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; 2) відмови користувача від отримання повідомлень надавача платіжних послуг про здійснені операції з використанням платіжного інструменту користувача, про що зазначено в договорі. Надавач платіжних послуг зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту, помилкових, неналежних, неакцептованих платіжних операцій, ініційованих з використанням такого платіжного інструменту, надавати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, встановлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень (скарг) громадян.
Обов`язки емітента визначено частиною дев`ятнадцятою статті 38 указаного Закону, а користувача - частиною двадцятою.
Так, емітент зобов`язаний: 1) забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна жодним іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого частиною шістнадцятою цієї статті); 2) зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; 3) не надавати користувачу електронні платіжні засоби без відповідного запиту користувача, крім випадку надання користувачу електронного платіжного засобу на заміну раніше виданого електронного платіжного засобу; 4) забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату електронного платіжного засобу, або втрату індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання електронного платіжного засобу після отримання такого повідомлення; 5) забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про необхідність розблокування або заміни (перевипуску) електронного платіжного засобу; 6) повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. 
У свою чергу, користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.
Загальні вимоги Національного банку України до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням установлено Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 № 164 (далі - Положення).
Умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту (пункт 29 Положення).
Згідно з пунктом 140 Положення користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (пункт 146 Положення).
Відповідно до частин першої, другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між сторонами існують договірні відносини на підставі анкет - заяв про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 04.03.2014 та 20.06.2021 (а.сп. 20-30, 36).
На виконання умов договору Банком видано ОСОБА_1 ряд банківських платіжних карток, у тому числі 27.09.2021 кредитну картку № НОМЕР_1 («Універсальна GOLD»), терміном дії до 10/24 (а.сп. 32).
Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на ім`я ОСОБА_3 04.03.2014 розпочався стар карткового рахунку та встановлено початковий кредитний ліміт в сумі 500 грн. У подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався, зокрема, 23.09.2024 було встановлено кредитний ліміт в сумі 2000 грн, 25.10.2024 кредитний ліміт збільшено до 75000 грн, 31.01.2025 кредитний ліміт зменшено до 0 грн (а.сп. 31).
Відповідно до виписки по рахунку відповідача за договором №б/н за період з 01.01.1999 по 17.12.2025, акту службової перевірки від 05.12.2025 та скріншотів з програми АТ КБ «Приватбанк» (а.сп. 34, 37, 99-101) за картковим рахунком № НОМЕР_2 встановлено, що 25.10.2024 о 00:30 збільшено кредитний ліміт з 2000 до 75000 грн, повідомлення про що надійшло на телефон відповідача лише о 10 годині цього ж дня, та 25.10.2024 у період з 00:31 по 00:50 було здійснено 4 перекази на загальну суму 87 199,00 грн (з яких 13 300,00 грн повернуто 26.10.2024), а саме:
2024-10-25 00:31:15 в сумі 30015,00 грн, 2024-10-25 00:34:33 в сумі 13300,00 грн отримувач ОСОБА_5
2024-10-25 00:32:02 в сумі 30015,00 грн, отримувач ОСОБА_4
2024-10-25 00:50:24 в сумі 13869,00 грн, отримувач ОСОБА_6 
Згідно з листом слідчого ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області від 10.04.2026 та доданими до нього матеріалами, за заявою ОСОБА_1 від 25.10.2024 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №1202406040000294 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння невстановленою особою шахрайським способом із використанням електронно-обчислювальної техніки грошовими коштами в сумі 74611,71 грн, які знаходилися на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , яке на даний час триває, особа, що вчинила цей злочин не встановлена.
При цьому згідно протоколу допиту потерпілої ОСОБА_1 від 31.10.2024 відповідач повідомила, що доступу до мобільного додатку та її банківської картки сторонні особи не мали. 
Також, ОСОБА_1 після виявлення несанкціонованого списання коштів з її рахунку 25.10.2024 о 14:55 повідомляла про вказаний факт безпосередньо у відділенні Банку, а також 21.01.2025 зверталася з письмовою заявю до Банку про проведення службового розслідування за вказаним фактом та повернення грошових коштів на банківську картку, що підтверджується актом службової перевірки АТ КБ «Приватбанк» від 05.12.2025 та копіює заяви, наданою відповідачем. 
Крім того, зі змісту акту службової перевірки АТ КБ «Приватбанк» від 05.12.2025 вбачається, що з 10.09.2024 по 25.10.2024 зафіксовано періодичні входи з іншого нетипового пристрою - ASUS I005DA, user phone НОМЕР_5, id: НОМЕР_3 , із ір-адрес провайдерів, розташованих в Лондоні, Києві, Відні та за координатами, розташованими в Шанхаї, Китай. 
Оцінюючи надані сторонами докази суд приходить до висновку, що банком фактично визнається несанкціоноване втручання в систему онлайн банкінгу клієнта ( ОСОБА_1 ) з боку третіх осіб, як і факт списання грошових коштів із її рахунків, проте, банк посилається на наявність вини відповідача у доступі третіх осіб до інформації, яка дозволила їм ініціювати відповідні банківські операції.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 922/4091/19 вказано, що саме банк відповідає за безпеку здійснення електронних платежів. Несанкціоноване списання коштів поза волею клієнта, свідчить про несанкціоноване втручання в систему здійснення банківських платежів, яка належить банку, з боку третіх осіб.
У постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц за позовом банка до клієнта про стягнення заборгованості вказано: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» (провадження № 61-16504св18).
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Такий правовий висновок у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 28 травня 2025 року у справі № 757/14963/23-ц та інших.
Указана судова практика Верховного Суду є усталеною.
Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2019 року у справі № 489/1649/17).
Проте, позивач не довів належними та допустимими доказами, що саме свідомі чи необережні дії або бездіяльність відповідача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту. Тобто банк не довів, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню третіми особами інформації про логін та пароль в системі онлайн банкінгу.
Зокрема, судом встановлено, що ініціювання спірних переказів 25.10.2024 на загальну суму 87 199,00 грн (з яких 13 300,00 грн повернуто 26.10.2024) відбувалося з нетипового пристрою ASUS I005DA, із ір-адрес провайдерів, розташованих в Києві та Відні та за координатами, які відносяться до Шанхаю, Китай, відповідач не ініціювала спірних переказів грошових коштів із її рахунків, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», зміна кредитного ліміту та ініціювання 3 переказів коштів з нетипового пристрою відбулися 25.10.2024 у період з 00:30 по 00:34, тоді як вхід пристрою відповідача Redmi 23108RN04Y зафіксовано лише о 00:37 25.10.2024 за допомогою іншого провайдера PRC Home Net (а.сп. 35).
Твердження банку про те, що відповідачка переходила за сторонніми посиланнями (нібито для підписання петиції), що є класичною схемою «фішингу», є лише припущенням, яке не підкріплене належними доказами передачі нею логіна чи пароля від акаунту Приват24 або передачі кодів підтвердження. 
При цьому доводи позивача, що конфіденційні відомості були передані відповідачкою при підписанні петиції за кілька днів до проведення 25.10.2024 спірних трансакцій спростовуються матеріалами службової перевірки, з яких вбачається, що входи до акаунту відповідача з нетипового пристрою ASUS I005DA та спроби зміни кредитного ліміту відбувалися ще з 10.09.2024, тобто більш ніж за місцяць до проведення спірних трансакцій. 
Крім того, позивач зазначаючи у позові, що відповідач підтвердила здійснення 25.10.2024 фінансових операцій з використанням технології 3D-Secure (одноразових паролів на фінансовий номер), не надав жодних доказів на підтвердження надсилання банком та отримання безпосередньо ОСОБА_1 на свій пристрій Redmi 23108RN04Y із фінансовим номером НОМЕР_5 таких одноразових паролів.
Більше того, згідно даних вибірки OTPPAS інформація про отримані ОТР-паролі з 10.09.2024 по 25.10.2024 на фінансовий номер відповідача відсутня; згідно даних вибірки SMSARC на фінансовий номер телефону відповідача з 10.09.2024 по 25.10.2024 повідомлення не надходили. Ознайомитись із сервісними повідомленнями за вересень-жовтень 2024 року не представилось можливим, оскільки термін їх зберігання з моменту відправлення складає період до 1 року (а.сп. 100).
При цьому суд враховує, що втрата інформації про сервісні повідомлення за вересень-жовтень 2024 року сталася внаслідок бездіяльності саме позивача, яким службова перевірка за фактами здійснення несанкціонованих трансакцій по карткових рахунках ОСОБА_1 проведена лише у грудні 2025 року, хоча відповідач із заявою про проведення такої перевірки зверталася до банку ще 21.01.2025 року, тобто в межах строку зберігання таких сервісних повідомлень.
Таким чином АТ КБ «ПриватБанк», як фінансова установа, яка обслуговує рахунок позивача, отримавши 25 жовтня 2024 року від імені відповідача для виконання чотири доручення на переказ коштів на рахунки інших фізичних осіб, мав би звернути увагу на очевидні ознаки сумнівності (підозрілості) фінансових операцій (вхід із нового нетипового пристрою та IP-адрес, розташованих в різних країнах, підключення до системи у нічний час, повторюваність переказів між тими самими рахунками та відносно високу частоту переказів протягом короткого періоду часу). 
Тобто позивач мав об`єктивну змогу відреагувати на вказані сумнівні операції (зупинити їх чи відмовити у їх виконання), проте не вживав жодних заходів, у тому числі після повідомлення в цей же день відповідачем представників банку про здійснення несанкціонованих трансакцій по карткових рахунках ОСОБА_1 та за наявності у банку відомостей про конкретних фізичних осіб, на користь яких здійснено грошові перекази.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2026 року у справі 401/1658/23.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач не несе відповідальності за неналежні платежі в сумі 73899 грн, здійснені 25.10.2024 у межах встановленого банком кредитного ліміту 75000 грн, а отже, нарахування банком процентів в сумі 18796,46 грн за використання вказаних кредитних коштів є неправомірним та порушуватиме права позивача, як споживача фінансових послуг.
Разом з тим, як вбачається з виписки по рахунку відповідача за договором №б/н за період з 01.01.1999 по 17.12.2025, перед здійсненням 25.10.2024 несанкціонованих трансакцій, станом на 21.10.2024 відповідач мала заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 712,71 грн, вказану заборгованість у своєму відзиві не оспорювала та в подальшому платежів по оплаті вказаної заборгованості не здійснювала, а тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості у розмірі 712,71 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2662,4 грн, то, враховуючи часткове задоволення позову (0,8%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 21,30 грн (2662,4 х 0,8%) судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 274, 277, 278, 354 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н в сумі 712 (сімсот дванадцять) гривень 71 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 21 (двадцять одна) гривня 30 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ЄДРПОУ: 14360570.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Д.О. Бобер