ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6928/25
28 квітня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 - військовому формуванні, утвореному відповідно до законів України.
Позивач брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, що підтверджується довідкою від 21.09.2025 №08/5527. Зазначена довідка засвідчує участь Позивача у бойових (воєнних) діях в період з 25.02.2024 по 27.07.2025, тобто коли Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Державної прикордонної служби України.
Під час безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнний (бойових) дій отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1323 від 25 липня 2024 року.
15.09.2025 в інтересах Позивача подано адвокатський запит щодо нарахування та виплати Позивачу одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень (далі - Винагорода), передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153).
Листом №08/22203-25-Вих від 21.09.2025 року Відповідач повідомив, що виплата Винагороди буде здійснюватися у порядку черги при надходженні додаткового фінансування з бюджетних коштів.
29.10.2025 надіслано повторний адвокатський запит в інтересах Позивача щодо опрацювання документів Позивача про нарахування та виплату винагороди.
Листом №08/22989-25 Вих. від 30.09.2025 повідомлено, що Позивач виключений зі списків військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Державної прикордонної служби України.
Листом №04.2/27374-25-Вих від 20.11.2025 повідомлено, що оскільки Позивач був звільнений з військової служби, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 928-ОС від 08 вересня 2025 року, виплата винагороди умовами Постанови №153 не передбачена.
При звільненні Позивачеві не було виплачено все належне його грошове забезпечення в повному обсязі. Зокрема, Позивачеві не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку та за неотримане речове майно, не отриману матеріальну допомогу: для вирішення соціально-побутових питань та для оздоровлення, а також одноразову грошову допомогу, винагороду, передбачена пунктом 4 Постанови №153.
Позивач вважає відмову Відповідача, яка полягає у ненарахувані та невиплаті винагороди очевидно протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки Відповідач не застосував норму закону, яка підлягає застосуванню (пункт 4 Постанови №153).
Ухвалою суду від 10.12.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 25.12.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне. 
За результатами аналізу положень абзацу 2 Постанови № 153 слід дійти висновку, що реалізація права особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 гривень можлива виключно за умови дотримання встановлених цією Постановою вимог, які мають існувати в сукупності, а саме:
бути особами рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
бути прийнятою або призваною на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за №2102-IX до набрання чинності цією постановою [до 13.02.2025] у віці до 25 років;
проходити військову службу;
брати безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (надалі по тексту також - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою [13.02.2025].
Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем, останній звільнений з військової служби згідно наказу начальника загону від 08.09.2025 №928-ОС «Про особовий склад».
Відтак, звертаючись з проханням виплатити додаткову винагороду, одна з обов`язкових умов позивачем не дотримана. Постановою 153 не передбачена виплата винагороди військовослужбовцям звільненим з військової служби (не залежно від підстави звільнення).
Одноразова грошова винагорода, передбачена Постановою 153 в першу чергу направлена на реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Держприкордонслужбі під час воєнного стану та особливості залучення під час воєнного стану на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби на посади рядового складу громадян України віком від 18 до 25 років, проходження ними військової служби, а також створення для цього відповідних умов.
Мотивом визначених заходів є саме залучення громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби за контрактом, що реалізується шляхом створення додаткових фінансових стимулів та забезпечення відповідного матеріального підґрунтя для підвищення престижу служби.
При цьому йдеться не про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, звільненим із військової служби, а про застосування механізмів, спрямованих на формування належної мотивації для потенційних військовослужбовців, а також стимулювання діючих військовослужбовців, які прийняті на військову службу у віці до 25 років та продовжують проходити військову службу.
З урахуванням викладеного, відповідач відмовляючи у виплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої Постановою 153 діяв у межах та у спосіб визначений Законом, підстави для зобов`язання нарахувати та виплати одноразову грошову винагороду, передбачену Постановою 153 відсутні.
Також, додатково суду надається довідка від 25.12.2025 №08/7609/25-Вн, в якій зазначений період проходження у військовій частині НОМЕР_1 та період прийняття участі у бойових діях (загальний період під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ).
Інформація щодо прийняття участі позивачем під час проходження служби в інших військових частинах в розпорядження військової частини НОМЕР_1 відсутня, тому не надається.
Згідно наказу начальника загону від 08.09.2025 №928-ОС «Про особовий склад» виключений зі списків особового складу та всіх видів у зв`язку зі звільненням, з 08.09.2025.
У вказаному наказі визначено, що «Щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась, щорічну основну відпустку за 2023 рік використав у кількості 30 діб, щорічну основну відпустку за 2024 рік використав у кількості 30 діб, щорічну основну відпустку за 2025 рік використав у кількості 15 діб. Відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні основні відпустки: за 2022 рік - 08 календарних днів, за 2025 рік - 05 календарних днів.».
Згідно картки грошового забезпечення за 2025 рік позивачу грошова компенсація за невикористану відпустку нарахована та виплачена у розмірі 12271,35 грн.
Частиною 1 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Аналогічні положення містяться у пункті 7 розділу 4 Інструкції №588.
Згідно картки грошового забезпечення за 2025 рік позивачу грошова компенсація за невикористану відпустку нарахована та виплачена у розмірі 28318,50 грн.
Відповідно до вимог пункту 6 розділу 4 Інструкції №588 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
За данини відділу документального забезпечення штабу рапорт позивача про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відсутній. Відповідно підстави для виплати відсутні.
Згідно наказу начальника загону від 25.09.2025 №989-ОС «Про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно» позивачу належить до виплати грошова компенсація у розмірі 30502,06 грн., про що надається рапорт, наказ на виплату, довідка розрахунок грошової компенсації, розрахунковий лист віл 23.12.2025 №1476, картка грошового забезпечення за 2025 рік.
Одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, не виплачується військовослужбовцям, які станом на 16 березня 2014 року проходили службу на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і в установленому порядку не продовжили її проходження за межами тимчасово окупованої території України.
Згідно наказу начальника загону від 08.09.2025 №928-ОС «Про особовий склад» позивач звільнений з військової служби за підпунктом «ж» пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану. Одночасно зазначено, що вислуга років складає 3 роки 10 місяців 11 днів.
Положеннями частини 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ не передбачена виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням за 3 повних відслужених років або у разі закінчення строку службу у зв`язку із закінченням строку служби у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.
Відтак, у зв`язку із відсутністю підстав виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням не проводилась.
З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні.
Ухвалою суду від 05.02.2026 продовжено строк розгляду справи на 2 місяці.
Ухвалою суду від 05.02.2026 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 04.03.2026 о 11:00 год.
Ухвалою суду від 04.03.2026 відкладено розгляд справи в режимі відеоконференції на 15.04.2026 о 10:00 год. 
Ухвалою суду від 15.04.2026 відкладено розгляд справи в режимі відеоконференції на 28.04.2026 о 10:30 год. та продовжено строк розгляду справи на 2 місяці.
Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала позов та просила його задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечила проти позову, просила в його задоволенні відмовити.
В даному судовому засіданні за спільною згодою сторін здійснено перехід до подальшого розгляду справи за правилами письмового провадження.
Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.09.2025 №928-ОС.
Позивач розпочав військову службу за контрактом 08.09.2022, інформація про що міститься у його військовому квитку, тобто під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX.
На момент початку військової служби за контрактом Позивачу було - 18 (вісімнадцять) років, тобто Позивач не досяг віку 25 років.
Позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 - військовому формуванні, утвореному відповідно до законів України.
Позивач брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, що підтверджується довідкою від 21.09.2025 №08/5527. Зазначена довідка засвідчує участь Позивача у бойових (воєнних) діях в період з 25.02.2024 по 27.07.2025, тобто коли Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Державної прикордонної служби України.
Під час безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнний (бойових) дій отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1323 від 25 липня 2024 року.
Позивач за період служби не притягався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, що підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості».
15.09.2025 в інтересах Позивача подано адвокатський запит щодо нарахування та виплати Позивачу одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень (далі - Винагорода), передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153).
Листом №08/22203-25-Вих від 21.09.2025 року Відповідач повідомив, що виплата винагороди буде здійснюватися у порядку черги при надходженні додаткового фінансування з бюджетних коштів.
29.10.2025 надіслано повторний адвокатський запит в інтересах Позивача щодо опрацювання документів Позивача про нарахування та виплату винагороди.
Листом №08/22989-25 Вих від 30.09.2025 повідомлено, що Позивач виключений зі списків військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Державної прикордонної служби України.
Листом №04.2/27374-25-Вих від 20.11.2025 повідомлено, що оскільки Позивач був звільнений з військової служби, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 928-ОС від 08 вересня 2025 року, виплата винагороди умовами Постанови №153 не передбачена.
При звільненні Позивачеві не було виплачено все належне його грошове забезпечення в повному обсязі. Зокрема, Позивачеві не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку та за неотримане речове майно, не отриману матеріальну допомогу: для вирішення соціально-побутових питань та для оздоровлення, а також одноразову грошову допомогу, винагороду, передбачена пунктом 4 Постанови №153.
Не погодившись із відмовою Відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон 2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова № 153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до пункту 4 Постанови № 153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
З аналізу вказаних положень Постанови № 153 суд дійшов висновку, що право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн надається у зв`язку з дотриманням таких вимог:
військовослужбовці повинні бути особами рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану;
особи проходять військову службу, тобто є діючими військовослужбовцями на дату набрання чинності Постанови № 153;
особи брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою;
особи брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон).
Як встановлено судом вище, проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 - військовому формуванні, утвореному відповідно до законів України.
Позивач брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, що підтверджується довідкою від 21.09.2025 №08/5527. Зазначена довідка засвідчує участь Позивача у бойових (воєнних) діях в період з 25.02.2024 по 27.07.2025, тобто коли Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Державної прикордонної служби України.
Під час безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнний (бойових) дій отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1323 від 25 липня 2024 року.
15.09.2025 в інтересах Позивача подано адвокатський запит щодо нарахування та виплати Позивачу одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень (далі - Винагорода), передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153).
Листом №08/22203-25-Вих від 21.09.2025 року Відповідач повідомив, що виплата Винагороди буде здійснюватися у порядку черги при надходженні додаткового фінансування з бюджетних коштів.
29.10.2025 надіслано повторний адвокатський запит в інтересах Позивача щодо опрацювання документів Позивача про нарахування та виплату винагороди.
Листом №08/22989-25 Вих. від 30.09.2025 повідомлено, що Позивач виключений зі списків військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Державної прикордонної служби України.
Листом №04.2/27374-25-Вих від 20.11.2025 повідомлено, що оскільки Позивач був звільнений з військової служби, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 928-ОС від 08 вересня 2025 року, виплата винагороди умовами Постанови №153 не передбачена.
Матеріали справи не містять відомостей про притягнення до відповідальності два або більше разів за сукупністю дисциплінарних стягнень, строк дії яких не закінчився.
Приписами Постанови № 153 чітко передбачено право особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 гривень, у разі призову на військову службу до настання віку 25 років, а також до/після набрання чинності цією постановою укладення Контракту або коли станом на набрання чинності цією постановою, особа брала безпосередню участь у бойових діях не менше шести місяців станом на дату набрання чинності вказаною постановою або строком менше шести місяців із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених), або менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у неї захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни.
Суд зазначає, що тлумачення абзацу 4 пункту 4 Постанови №153 у вузькому значенні, буде дискримінаційним відносно осіб, які були звільненні з військової служби при настанні обставин, визначених Постановою №153.
З огляду на зміст абз. 2 пункту 4 Постанови №153, нарахування та виплата винагороди прив`язується не до факту подальшого проходження служби після набрання чинності Постанови №153, а до того, чи відповідав військовослужбовець визначеним критеріям на момент набрання чинності Постанови №153, Однак, Позивач станом на 13.02.2025 був дійсним військовослужбовцем і відповідав усім передбаченим нею критеріям.
Всупереч положенням Постанови №153 та Наказу №115 Відповідач не організував відповідну роботу та не виплатив Позивачеві винагороду, хоча між набранням чинності Постановою №153 (13.02.2025) та звільненням Позивача (08.09.2025) пройшло майже сім місяців. Сім місяців протиправної бездіяльності зі сторони Відповідача.
На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у виплаті Позивачу одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити Позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн гривень, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 у не виплаті компенсації за невикористану відпустку та за неотримане речове майно, не отриману матеріальну допомогу: для вирішення соціально-побутових питань та для оздоровлення, а також одноразову грошову допомогу при звільненні та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку та за неотримане речове майно, не отриману матеріальну допомогу: для вирішення соціально-побутових питань та для оздоровлення, а також одноразову грошову допомогу при звільненні, то суд зазначає наступне.
Як видно з матеріалів справи, згідно наказу начальника загону від 08.09.2025 №928-ОС «Про особовий склад» виключений зі списків особового складу та всіх видів у зв`язку зі звільненням, з 08.09.2025.
У вказаному наказі визначено, що «Щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась, щорічну основну відпустку за 2023 рік використав у кількості 30 діб, щорічну основну відпустку за 2024 рік використав у кількості 30 діб, щорічну основну відпустку за 2025 рік використав у кількості 15 діб. Відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні основні відпустки: за 2022 рік - 08 календарних днів, за 2025 рік - 05 календарних днів.».
Частиною 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток.
На час нарахування та виплати грошової компенсації невикористаної дні відпустки діяла Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі також - Інструкція №558), затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306, яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція 558).
Підпунктом 6 пункту 8 розділу V Інструкції 558 передбачено, що у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Згідно картки грошового забезпечення за 2025 рік позивачу грошова компенсація за невикористану відпустку нарахована та виплачена у розмірі 12271,35 грн.
Частиною 1 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Аналогічні положення містяться у пункті 7 розділу 4 Інструкції №588.
Згідно картки грошового забезпечення за 2025 рік позивачу грошова компенсація за невикористану відпустку нарахована та виплачена у розмірі 28318,50 грн.
Відповідно до вимог пункту 6 розділу 4 Інструкції №588 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Розмір матеріальної допомоги щороку встановлюється Адміністрацією Держприкордонслужби виходячи з наявного фонду грошового забезпечення.
Матеріальна допомога надається військовослужбовцю на підставі рапорту, який подається за командою.
Питання щодо виплати матеріальної допомоги військовослужбовцям розглядаються комісією, склад якої затверджується наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби.
Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансово-економічного підрозділу для виплати матеріальної допомоги.
Матеріальна допомога військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби або органом, у якому військовослужбовець перебуває на фінансовому забезпеченні.
Розмір матеріальної допомоги визначається на день затвердження протоколу.
За данини відділу документального забезпечення штабу рапорт позивача про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відсутній. Відповідно підстави для виплати відсутні.
Згідно наказу начальника загону від 25.09.2025 №989-ОС «Про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно» позивачу належить до виплати грошова компенсація у розмірі 30502,06 грн., про що надається рапорт, наказ на виплату, довідка розрахунок грошової компенсації, розрахунковий лист віл 23.12.2025 №1476, картка грошового забезпечення за 2025 рік.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах:
1) 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби:
за станом здоров`я;
за власним бажанням під час дії воєнного стану (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, розвідувальному органі Міністерства оборони України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України);
які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду;
які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду;
у зв`язку із закінченням особливого періоду або оголошенням демобілізації та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом військовослужбовцями, які проходили військову службу за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
у зв`язку із звільненням з полону;
2) 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби:
у зв`язку із закінченням строку контракту;
за віком;
у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця);
у зв`язку із виявленням однієї з підстав, зазначених у пунктах 1 і 9 частини другої статті 31 Закону України "Про розвідку";
з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку";
у зв`язку з неможливістю призначення на іншу посаду в разі прямого підпорядкування близькій особі;
у зв`язку з відкликанням мандата на право здійснення військової капеланської діяльності;
через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначено частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", під час дії особливого періоду та воєнного стану;
за угодою сторін - у разі набуття військовослужбовцем права на пенсію за вислугу років;
у зв`язку з обранням народним депутатом України, депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим;
у зв`язку з призначенням (обранням) на посаду судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя;
3) 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у мирний час.
Військовослужбовцям військової служби за призовом осіб офіцерського складу одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується у разі звільнення з військової служби з таких підстав:
у зв`язку із закінченням установлених строків військової служби;
за станом здоров`я;
через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років;
у зв`язку із звільненням з полону;
у зв`язку з обранням народним депутатом України, депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим;
у зв`язку з призначенням (обранням) на посаду судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя;
у зв`язку із закінченням строку військової служби за призовом осіб офіцерського складу під час дії воєнного стану.
Одноразова грошова допомога, встановлена цим пунктом, не виплачується військовослужбовцям у разі їх звільнення з військової служби з таких підстав:
через службову невідповідність;
у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;
у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;
у зв`язку із встановленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади;
у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади";
у зв`язку з припиненням громадянства України;
у зв`язку з встановленням невідповідності військовослужбовця вимогам проходження військової служби, визначеним частиною шостою статті 20-2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", чи визнанням його таким, що не пройшов випробування, встановлене частиною першою статті 21-2 зазначеного Закону;
у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням про визнання активів військовослужбовця чи активів, набутих за його дорученням іншими особами, або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.
Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у закладах вищої освіти із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, в яких вони працювали.
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їх призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, крім тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, не виплачується військовослужбовцям, які станом на 16 березня 2014 року проходили службу на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і в установленому порядку не продовжили її проходження за межами тимчасово окупованої території України.
Згідно наказу начальника загону від 08.09.2025 №928-ОС «Про особовий склад» позивач звільнений з військової служби за підпунктом «ж» пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану. Одночасно зазначено, що вислуга років складає 3 роки 10 місяців 11 днів.
Положеннями частини 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ не передбачена виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням за 3 повних відслужених років або у разі закінчення строку службу у зв`язку із закінченням строку служби у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.
Відтак, у зв`язку із відсутністю підстав виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням не проводилась.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку та за неотримане речове майно, не отриману матеріальну допомогу: для вирішення соціально-побутових питань та для оздоровлення, а також одноразову грошову допомогу при звільненні задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, позов слід задовольнити частково.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у виплаті Позивачу одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити Позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн гривень, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 28 квітня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ); 
відповідач:
- ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ). 

Головуючий суддя Подлісна І.М.