Справа № 583/2396/26
2-о/583/87/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Савєльєвої А.І.,
присяжних Коваленко І.М.,
Кузнєцової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Доценко Т.Г., 
прокурора Волохатих К.С.,
представника КНП СОР «ОКСЛ»
(лікаря-психіатра) Тимошенко В.І.,
особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_1 ,
опікуна особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_2 ,
захисника Розторгуєвої В.Б.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка цивільну справу за заявою окремого провадження Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» про продовження застосування стосовно ОСОБА_1 госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку,
в с т а н о в и в :
14.05.2026 начальник підрозділу Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» Середа О.В. звернувся до суду із заявою про продовження застосування стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с. Розсоші Охтирського району Сумської області, який за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської оласті проходить стаціонарне лікування в умовах КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Вимоги за заявою вмотивовані тим, що з метою вирішення питання необхідності продовження застосування госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку 14.05.2026 ОСОБА_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, внаслідок чого неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує продовження госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2026 відкрито провадження в справі, справу призначено до розгляду на 15.05.2026.
У судовому засіданні представник заявника КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» – лікар-психіатр Тимошенко В.І. підтримав подану заяву, просив її задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_1 з 29.05.2025 перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня», продовжує виявляти ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у зв`язку з чим ОСОБА_1 потребує продовження госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Прокурор Волохатих К.С. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про продовження застосування госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку
Особа, стосовно якої вирішується питання, ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про продовження застосування госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Опікун особи, стосовно якої вирішується питання, ОСОБА_2 (мати ОСОБА_1 ) у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про продовження застосування госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Захисник Розторгуєва В.Б. у судовому засіданні заяву підтримала, просила суд її задовольнити, оскільки це відповідатиме інтересам ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.05.2025 стосовно ОСОБА_1 застосована госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк, що не перевищує 6 місяців.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.12.2025 стосовно ОСОБА_1 продовжено госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк, що не перевищує 6 місяців (а.с. 4).
Висновком комісії лікарів-психіатрів за наслідками огляду ОСОБА_1 від 14.05.2026 № 31 встановлено, що ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує продовження госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.с. 2).
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.
Відповідно до пункту 1 принципу 15 Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги (затверджені Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 17 грудня 1991 року № 46/119) коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації.
Відповідно до пункту 1 принципу 16 «Примусова госпіталізація» Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги, будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу як пацієнт у примусовому порядку або вже була госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку можуть утримувати як пацієнта в психіатричному закладі в примусовому порядку, тоді і лише тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, що працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4 (діагноз про те, що особа страждає на психічне захворювання, встановлюється відповідно до міжнародних визнаних медичних стандартів), що дана особа страждає на психічне захворювання, і визначить:
а) що внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам; або
b) що в разі особа, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або утримання даної особи в психіатричному закладі може привести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснено за умови госпіталізації до психіатричного закладу у відповідності до принципу найменш обмежувальної альтернативи. У випадку, зазначеному в підпункті b), необхідно, по можливості, проконсультуватися з другим таким фахівцем, що працює в області психіатрії. У разі проведення такої консультації госпіталізація до психіатричного закладу або утримання в ньому у примусовому порядку можуть мати місце лише за згодою другого фахівця, який працює в області психіатрії.
Відповідно до пункту 2 принципу 16 «Примусова госпіталізація» Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги госпіталізація до психіатричного закладу або утримання у ньому у примусовому порядку здійснюється спочатку протягом нетривалого періоду, визначеного внутрішньодержавним законодавством, з метою нагляду та проведення попереднього лікування до розгляду питання про госпіталізацію або тримання пацієнта в психіатричному закладі наглядовим органом. Причини госпіталізації або змісту має бути негайно поінформовано пацієнту; про факт госпіталізації або змісту і їх причини також невідкладно і в докладному вигляді повідомляється наглядовому органу, особистому представнику пацієнта, якщо такий є, а також, якщо пацієнт не заперечує, сім`ї пацієнта.
Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею.
Проте згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.
Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.
Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою, оскільки воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу.
Відповідно до частини шостої статті 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону.
Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України, Законі України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Законі України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до них.
Як зазначено у ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.
Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади.
Відповідно до частини першої статті 339 Цивільного процесуального кодексу України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.
Згідно з частинами першою, другою статті 340 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.
До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.
Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Статтею 17 вказаного Закону визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.
Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.
Відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.
Судом встановлено, що згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 14.05.2026 №31 Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує продовження госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (а.с. 2).
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 тяжкого психічного розладу, який обумовлює його неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, та необхідності у зв`язку з цим продовження застосування до нього примусової госпіталізації до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня».
У суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію та висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного розладу та необхідності у зв`язку з цим його примусового лікування.
Отже, з урахуванням наявності обґрунтованих висновків лікарської комісії про необхідність продовження госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку та інших даних, які досліджені судом, заява Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» про продовження стосовно ОСОБА_1 госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 89, 258-259, 263-265, 268, 293, 294, 341-342, 354 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Заяву Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» про продовження застосування стосовно ОСОБА_1 госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку– задовольнити.
Продовжити госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с. Розсоші Охтирського району Сумської області, до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» (місцезнаходження: 42001 Сумська область, м. Ромни, б-р Європейський, 29, код ЄДРПОУ 02000369) у примусовому порядку на строк протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але не більше ніж на 6 місяців.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя       А.І.Савєльєва
Присяжні І.М. Коваленко
В.В. Кузнєцова