Справа № 157/755/26
Провадження № 2/157/578/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

28 травня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
у складі головуючого – судді Ходачинського Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
23.04.2026 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 9201869 у розмірі 33000 грн, а також понесені судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 01.07.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9201869, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.
12.03.2026 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 12032026, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки на суму 33000 грн.
Всупереч умовам вищезазначеного кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 9201869 в розмірі 33000 грн, з яких 10000 грн - заборгованість за основним боргом, 18000 грн - заборгованість за відсотками та 5000 грн - заборгованість за пенею і штрафами.
Ухвалою судді від 28.04.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Грибанов Д.В. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, не заперечив проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила та відзиву на позов не подала.
Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Щодо укладення договору та нарахованих відсотків:
Судом встановлено, що 01 липня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 9201869 про надання споживчого кредиту, за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 6-14). 
Сума кредиту за договором склала 10000 грн (п. 1.3 договору), строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (п. 1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1 договору), знижена процентна ставка 0,93 % в день та застосовується відповідно умов, передбачених у п. 1.5.2 договору. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,99% в день (п. 1.7 договору). Загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 36000 грн; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 35790 грн (п. 1.8 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333,95 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2222,27% річних (п. 1.9 договору). Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 46000 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 45790 грн (п. 1.10 договору). 
Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Договір про надання споживчого кредиту, як і додаток до цього договору (а.с. 15-16), підписані ОСОБА_1 електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора А1089. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором К9356 відповідачкою також підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 17-19).
Відповідно до умов договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало своє зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10000 гривень. Цей факт підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 13.03.2026 № 295 (а.с. 22), з якої вбачається, що кошти були перераховані на картку № НОМЕР_1 , маска якої вказана у договорі як реквізити належної позичальнику платіжної картки для надання коштів.
Суд вважає доведеним факт укладення договору про надання споживчого кредиту № 9201869 від 01.07.2025 та виконання ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 10000 грн.
У наданій позивачем картці обліку Договору (розрахунок заборгованості) за кредитним договором № 9201869 від 01.07.2025 визначено, що станом на 11.03.2026 боржник має заборгованість перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у розмірі 33000 грн, з яких 10000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 18000 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 5000 грн - боргу за штрафами (а.с. 23-28).
Із зазначеного розрахунку вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» нараховувались відсотки на заборгованість за кредитом за ставкою, що не перевищує 1% в день, тобто у розмірі, передбаченому умовами договору та чинним законодавством, зокрема вимогами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (із змінами, які набули чинності 24.12.2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»).
Судом перевірено, що відсотки за користування кредитом нараховувалися згідно з договором та у межах строку дії договору, заборгованість визначена із врахуванням здійснених позичальником платежів на погашення заборгованості, а саме: 01.08.2025 – 2790 грн. У зв`язку з відсутністю заперечень зі сторони відповідача щодо розрахунку наданого позивачем, суд вважає розрахунок заборгованості належним підтвердженням розміру заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками.

Щодо нарахованого штрафу:
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (далі Закону № 2102-ІХ), з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався і триває по теперішній час.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд дійшов висновку, що стягнення з відповідачки штрафу в розмірі 5000 грн за невиконання/неналежне виконання умов кредитного договору підлягає списанню. Тому загальний розмір заборгованості відповідачки за договором про надання споживчого кредиту № 9201869 від 01.07.2025 становить 28000 грн, з яких 10000 грн тіло кредиту та 18000 грн нараховані відсотки.

Щодо переходу права вимоги:
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
12 березня 2026 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі Клієнт) укладено Договір факторингу № 12032026 (а.с. 29-34).
Згідно з п. 1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Права грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. 
Відповідно до п. 1.2 перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 12.03.2026 за Договором Факторингу № 12032026 від 12.03.2026 (а.с. 35), платіжної інструкції № 59 від 17.03.2026 (а.с. 36), Реєстром боржників (а.с. 37), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 33000 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 18000 грн - заборгованість за відсотками та 5000 грн заборгованість за пенею, штрафами.
Тобто, щодо конкретних правовідносин – набуття Договором факторингу зобов`язальної сили відбулось 12.03.2026 у день підписання між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» акту прийому-передачі Реєстру Боржників (п. 1.2 договору факторингу), у якому за № 2736 зазначена ОСОБА_1 .
Надана копія договору факторингу № 13112025 від 13.11.2025 містить підписи його сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта – ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до фактора – ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Суд вважає, що копії договору факторингу, платіжної інструкції, акту прийому-передачі Реєстру Боржників, реєстру боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Однак, враховуючи, що загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 28000 грн, що встановлено судом, позивач набув право вимоги до відповідачки саме у такому розмірі.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Оскільки сума заборгованості відповідачки за договором про надання споживчого кредиту № 9201869 від 01.07.2025 підтверджена проведеним розрахунком, тому саме такий її розмір необхідно стягнути на корить позивача.

Щодо розподілу судових витрат:
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2662,40 грн (а.с. 5).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено на 84,85 % (28000 х 100 : 33000), з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача частково сплачений ним судовий збір у розмірі 2259,07 грн (2662,40 грн х 84,85%).
Керуючись ст. 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 526, 610, 625, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 9201869 від 01.07.2025 у розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2259 (дві тисячі двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 07 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 07400, Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 

Суддя 	  	Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ