УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №294/974/25 Головуючий у 1-й інст. БІЛЕРА І. В. 
Номер провадження №33/4805/964/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Костюкович С. І. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Костюкович С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомир апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2026 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 
Згідно постанови місцевого суду ОСОБА_1 28.05.2025 року о 19 год. 00 хв. в м.Чуднів по вул.Соборна, 2 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, судом однобічно та неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що його автомобіль стояв на узбіччі дороги, двигун машини включений не був. Коли підійшли працівники поліції, машину ще не заводив. Поліцейські не вказавши які норми Правил дорожнього руху порушив, почали задавати провокаційні питання. Крім того в 18-30 годині 28.05.2025 року біля його автомобіля працівниками поліції не складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та йому не вручався. Тобто в поліцейського були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Вказує, що судом першої інстанції не враховано та не досліджувалося, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, біля його автомобіля 28.05.2025 року в 18-30 годині поліцейським не було його проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано можливості ознайомитись з сертифікатом відповідності, сертифікатом перевірки типу засобів вимірювальної техніки, декларацією про відповідність та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в матеріалах справи, відсутній номер спеціального технічного засобу та свідки.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344493 від 28.05.2025 року є недопустимим доказом по справі, оскільки в ньому невірно зазначено час та місце вчинення правопорушення, невірно зазначена дата народження особи яка притягується до адміністративної відповідальності, не зазначено доказів і підстав зупинення автомобіля. Крім того, в протоколі не зазначено, що до нього додається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Також доводить, що судом першої інстанції не досліджено та не враховано, що в матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу м. Житомира чи селища Романів, оскільки поліцейськими воно не складалося. 
Зазначає, що поліцейські не дотримались встановленого порядку огляду особи на стан сп`яніння, який встановлений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим такий огляд є недійсним.
Вказує, що він не відмовлявся проходити медичний огляд в КНП «Чуднівська лікарня» та поїхав в лікарню. Однак працівники поліції своїми психологічними діями здійснювали психологічний тиск на нього та спонукали його до відмови від проходження огляду.
Переконує, що судом першої інстанції не досліджено та не взято до уваги результати токсикологічного дослідження методом ГХ крові/сечі на вміст алкоголю Комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №1494 від 02.06.2025 року, що в його крові, яка відібрана для зразків 28.05.2025 року о 20-00 годині, етиловий алкоголь не виявлений в концентрації, що означає про невживання ним алкоголю та в поліцейського були відсутні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння. 
Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано довідку Комунального некомерційного підприємства «Чуднівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Чуднівської міської ради Житомирської області від 06.06.2025 року, в якій зазначено, що він хворіє на гіпертонічну хворобу II ст. ризик 2, вживає відповідні ліки від тиску, тому через хвилювання можлива зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та інше.
Вказує, що під час складання протоколу його не було відсторонено від керування транспортним засобом, та транспортний засіб не був поміщений на штрафмайданчик згідно ст.265-2 та 266 КУпАП.
Вважає, що в його діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
До початку апеляційного розгляду від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшло клопотання, зареєстроване в Житомирському апеляційному суді 05.05.2026 р. за вхідним №7968/26
В поданому клопотанні ОСОБА_1 просить провести судове засідання у цій справі, яке призначене на 11.05.2026 року без його участі. Зазначив, що апеляційну скаргу підтримує та просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у цій справі відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Частиною 2 ст.268 КУпАП не визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, є обов`язковою.
За таких обставин, а також враховуючи наведене у клопотанні волевиявлення ОСОБА_1 на розгляд апеляційної скарги без його участі, а також з метою розгляду справи в розумні строки, апеляційний суд приходить до висновку про здійснення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Враховуючи неприбуття ОСОБА_1 для участі в розгляді його апеляційної скарги, відсутності у суду на момент розгляду справи відомостей про залучення ним захисника для здійснення його захисту в суді в цій справі, фіксування розгляду апеляційної скарги за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Також від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшло клопотання, зареєстроване в Житомирському апеляційному суді 05.05.2026 р. за вхідним №7962/26, в якому ОСОБА_1 просить дослідити акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданий до матеріалів справи.
Проаналізувавши зміст цього клопотання апеляційний суд вважає за необхідне його задовольнити, дослідити зазначений акт огляду та надати йому відповідну оцінку при прийнятті судового рішення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Постановою місцевого суду було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом першої інстанції доказів.
Зокрема, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344493 28.05.2025 о 19 год 27 хв по вул. Соборна, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
В матеріалах справи також наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.05.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 направлено на огляд до «КНП» Чуднівська лікарня» (а.с.3). 
Відповідно до змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, водій відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5). 
За змістом пункту 10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344493 працівниками поліції здійснювався відеозапис за допомогою портативної нагрудної камери № 857397.
Із переглянутого судом відеозапису, наявного у матеріалах справи на DVD-диску (а.с.11) встановлено, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу Драгер» ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд та зазначив «я відмовляюся їдем в лікарню» (інтервал відеозапису із 0:01:39 по 0:01:47).
Тому, досліджений апеляційним судом акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), на чому в своєму письмовому клопотанні наполягав ОСОБА_1 , копію якого разом з клопотанням надано і самим ОСОБА_1 , повністю узгоджується із переглянутим апеляційним судом відеозаписом в зазначеному інтервалі.
Відповідно до змісту ч.3 ст.266 КУпАП незгода водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським є правом водія транспортного засобу.
В такому разі, за імперативними вимогами ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 (далі – Порядок направлення) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Із змісту наявного у матеріалах справи направлення (а.с.3) та переглянутого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 погодився проїхати в КНП «Чуднівська лікарня», та прибув разом із працівниками поліції в цей медичний заклад з метою проведення огляду на стан сп`яніння.
Однак, як встановлено із перегляду вищезазначеного відеозапису (інтервал із 0:15:50 по 0:16:23) працівник лікарні повідомив працівникам поліції, що в момент їх приїзду в лікарню вже немає лікаря-нарколога, який уповноважений проводити такий огляд, а тому їм необхідно їхати в інший медичний заклад (інтервал відеозапису із 0:15:50 по 0:16:23).
Далі, як слідує із дослідженого відеозапису, працівники поліції з метою забезпечення проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 пройти такий огляд з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським і відсутністю можливості провести огляд в КНП «Чуднівська лікарня» через відсутність лікаря-нарколога на момент їх прибуття, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі м.Житомир (в обласному наркологічному диспансері).
Із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 відмовився їхати в м.Житомир для проведення його огляду на стан сп`яніння, повідомив поліцейським про те, що нікуди з ними не поїде, вказав що працівники поліції не мають права силоміць його везти в м.Житомир без його на те згоди, наполягав на проведенні огляду завтра в КНП «Чуднівська лікарня», коли буде лікар-нарколог, зазначав на знанні своїх прав і якщо до нього є претензії, щоб працівники поліції складали протокол. Також вказав, що у разі якщо вони поїдуть в м.Житомир він і там відмовиться від огляду (інтервал відеозапису із 0:18:30 по 0:23:42).
Згідно п.7 Порядку направлення поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Зазначена норма Порядку направлення кореспондується із нормами п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, відповідно до якого з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Таким чином, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис (а.с.11) апеляційний суд з`ясував, що працівники поліції у відповідності із вищезазначеними нормами Порядку направлення та Інструкції намагались забезпечити доставку ОСОБА_1 до іншого найближчого закладу охорони здоров`я у визначений законодавством час для забезпечення проходження ним огляду на стан сп`яніння, оскільки у КНП «Чуднівська лікарня» такий огляд не вдалось провести через відсутність відповідного лікаря.
Враховуючи, що ОСОБА_1 чітко і ствердно відмовився проїхати разом із поліцейськими в інший заклад охорони здоров`я, в якому можливо у визначений законодавством час забезпечити проходження такого огляду, що зафіксовано переглянутим судом відеозаписом і об`єктивно встановлено судом із цього доказу, наявного у матеріалах справи, то такі його дії утворюють склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП у виді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Працівники поліції правомірно склали протокол у зв`язку із виявленням цього правопорушення (а.с.2), а суд першої інстанції, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в сукупності, дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Досліджений апеляційним судом акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не спростовує правильності зробленим місцевим судом висновків щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, саме з огляду на його відмову пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Щодо аргументів апеляційної скарги про не проінформування ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надання можливості ознайомитись з сертифікатом відповідності, сертифікатом перевірки типу засобів вимірювальної техніки, декларацією про відповідність та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, то апеляційний суд зазначає, що із переглянутого відеозапису не встановлено, щоб ОСОБА_1 заявляв працівникам поліції про ознайомлення з цими документами, натомість відмовився пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.
Також вказаним відеозаписом підтверджується і факт керування ОСОБА_1 автомобілем.
Зокрема, з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що водій знаходиться за кермом зупиненого транспортного засобу та пристебнутий ременем безпеки, на запитання поліцейського, чи далеко направляється відповів, що додому (інтервал відеозапису із 0:00:41 по 0:00:45). При цьому ОСОБА_1 не заперечував факт керування цим транспортним засобом.
З цих підстав апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги щодо перебування автомобіля на узбіччі дороги із вимкнутим двигуном як доказ відсутності факту керування, оскільки вищезазначеною сукупністю доказів, відповіддю ОСОБА_1 працівнику поліції про напрямок його руху, та послідовною поведінкою ОСОБА_1 щодо незаперечення факту його керування транспортним засобом на момент пропозиції йому пройти огляд ця обставина підтверджена, що зафіксовано і відеозаписом.
Наведені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Посилання ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344493 від 28.05.2025 року є недопустимим доказом по справі, оскільки в ньому невірно зазначено час та місце вчинення правопорушення, здійснено виправлення часу вчинення правопорушення, невірно зазначена дата народження особи яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд визнає безпідставними.
Всупереч доводам апелянта, протокол містить усі необхідні відомості, які передбачені у ст.256 КУпАП, в той час як ОСОБА_1 не обгрунтував у апеляційній скарзі те, яким чином окремі неточності протоколу про адміністративне правопорушення спростовують факт його відмови пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що зафіксовано цим відеозаписом і протоколом, та яким чином це вплинуло чи могло вплинути на висновки суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні правопорушення. Щодо невірного зазначення у протоколі дати народження особи яка притягується до адміністративної відповідальності, то ця обставина жодним чином не спростовує висновків місцевого суду про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Також апеляційний суд визнає безпідставними посилання апелянта на результати токсикологічного дослідження методом ГХ крові/сечі на вміст алкоголю Комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №1494 від 02.06.2025 року, відповідно до яких в крові ОСОБА_1 , яка відібрана для зразків 28.05.2025 року о 20-00 годині, етиловий алкоголь не виявлений, оскільки згідно пункту 2 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського.
Токсикологічне дослідження, на яке посилається ОСОБА_1 , проведене без присутності поліцейського, та не у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735.
До того ж, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальонсті не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, а наполягав на здачі крові не узгоджується з вимогами закону.
Відповідно до розділу ІІІ Інструкції №1452/735 обов`язковим є проведення лабораторних досліджень лише на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.
Згідно пункту 13 розділу ІІІ вищезазначеної інструкції якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Тому твердження апелянта про те, що він бажав у медичному закладі здати кров чи сечу є безпідставними, оскільки вимоги щодо обов`язкового забору зразків біологічного середовища в даному випадку не передбачено.
Порядок огляду і послідовність його дій визначена законодавством і проводиться компетентним лікарем закладу охорони здоров`я, натомість зміна унормованої Інструкцією №1452/735 послідовності дій по здійсненню огляду на стан сп`яніння не передбачена, натомість недотримання встановленого порядку огляду спричиняє недійсність його результатів.
Щодо стосується аргументів про відсутність належного направлення на огляд, то таке направлення у матеріалах справи наявне (а.с.3), відповідно до якого ОСОБА_1 направлений на огляд в КНП «Чуднівська лікарня».
Далі, після відсутності можливості пройти огляд в цьому медичному закладі, як встановлено із відеозапису, працівникам поліції не вдалось забезпечити доставку (супроводити) ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я, оскільки він відмовився проїхати в інший медичний заклад разом із працівниками поліції.
Такі дії ОСОБА_1 утворили склад правопорушення і відсутність у матеріалах справи ще одного направлення в інший заклад охорони здоров`я не усувають виявленого працівниками поліції правопорушення та не спростовують висновків суду першої інстанції про його винуватість у ньому.
Із переглянутого відеозапису апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 усвідомлював, що працівники поліції направили його для проходження огляду на стан сп`яніння і намагались забезпечити його доставку в заклад охорони здоров`я з цією метою у визначений законодавством час, передбачав, що відмовляючись бути доставленим у заклад охорони здоров`я у м.Житомир і пройти в цьому закладі огляд у зв`язку із відсутністю лікаря-нарколога у КНП «Чуднівська лікарня» його огляд на стан сп`яніння впродовж двохгодинного строку не відбудеться і буде порушено таким чином встановлений законодавством порядок огляду, та бажав настання такого наслідку продовжуючи діяти в обраний ним спосіб.
Щодо відсутності місця вчинення правопорушення у пункту 7 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344493 від 28.05.2025 року, то ця обставина не спричинила неправильного вирішення справи і до того ж, відповідні відомості, достатні для прийняття рішення, в тому числі і посилання на місто Чуднів, містяться у п.8 цього протоколу, та зафіксовані доданим до нього відеозаписом.
Що стосується доводів апеляційної скарги про здійснення працівниками поліції психологічного тиску на ОСОБА_1 та спонукання його до відмови від проходження огляду, то із наявного у матеріалах справи відеозапису, який є безперервним, таких дій з боку працівників поліції апеляційним судом не встановлено.
ОСОБА_1 не конкретизує в апеляційній скарзі які конкретно дії працівників поліції свідчать, на його переконання, про психологічний тиск на нього та спонукання відмовитись від огляду.
Стосовно довідки про гіпертонічну хворобу і вживання відповідних ліків від тиску, що, за доводами апеляційної скарги через хвилювання може спричинити зміну забарвлення шкіряного покриву обличчя, то суд зазначає, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості погодитись на пропозицію працівників поліції і пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, що було запропоновано останньому.
Безпідставними також є посилання апелянта на те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, оскільки відеозаписом цей аргумент спростовується. При цьому, дії працівників поліції щодо факту відсторонення водія від керування автомобілем після виявленого і зафіксованого правопорушення у виді відмови від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не впливають на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 діяння.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2026 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя        С.І. Костюкович