Справа № 279/89/25
Провадження № 2/761/1716/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:   Волошина В.О.
при секретарі:    Греку Д.С.
за участі:
представника законного
представника позивача:   ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах дитини: ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства; виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини; внесення змін до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в :

У січні 2025р. ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просила суд:
- визнати відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народжений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі по тексту - вимога № 1);
- виключити відомості про батьківство відповідача ОСОБА_6 , як батька, з актового запису № 299 від 14 серпня 2024р., складеного третьою особою, про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі по тексту - вимога № 2);
- внести зміни до актового запису № 299, який складено 14 серпня 2024р. третьою особою, змінивши прзвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та по-батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », також зазначивши в графі батько « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України» (далі по тексту - вимога № 3).
Свої позовні вимоги, сторона позивача обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2024р., проте подружжя фактично припинили шлюбні відносини з грудня 2022р.
На початку 2023р. ОСОБА_2 познайомилась та перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 . 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3 , і оскільки на час народження дитини, остання перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , то в силу положень ч. 1 ст. 122, ст. 133 СК України, при реєстрації факту народження дитини, батьком дитни в актовому записі про народження, був зазначений ОСОБА_11 , як батько дитини, який не є біологічним батьком дитини.
В досудовому порядку, біологічний батько дитини - ОСОБА_5 визнає факт свого батьківства, відносно сина ОСОБА_12 , проте внесення змін до актового запису про народження дитини в досудовому порядку не можливо, у зв`язку з чим сторона позивача вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 січня 2025р. позов залишено без руху та надано стороні позивача строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2025р. матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025р. визначено головуючого суддю Волошина В.О.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначено справу в підготовче засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025р. було задоволено клопотання сторони позивача, та призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу; провадження у справі на час проведення судової експертизи було зупинено.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2025р. поновлено зупинене провадження по справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2025р. задоволено клопотання судового експерта, та провадження по справі зупинено на час проведення судової експертизи.
08 вересня 2025р. на адресу суд надійшов висовок експерта від 01 вересня 2025р. за № СЕ-19/106-25/9050-БД.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2026р. поновлено зупинене провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2026р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
В судовому засіданні 29 квітня 2026р. представник сторони позивача ОСОБА_1. заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позов здовольнити.
Відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа про час та місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, своїх представників до суду не правили.
Відповідач ОСОБА_5 , третя особа подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому відповідач ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі.
В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторони відповідачів, третьої особи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991р.) дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Частиною 1 ст. 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.
За змістом ч. 1, 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст. 133 СК України).
У відповідності з ч. 3, 4 ст. 128 цього Кодексу, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 Постанови від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2022р., який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2024р. по цивільній справі № 279/1077/24, яке набрало законної сили.
Як вбачається зі свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народження, його батьками в актовому записі № 299 від 14 серпня 2024р. зазначені: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народження є відповідач ОСОБА_5 .
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ( ч. 2 ст. 15 ЦК України )
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Відповідно до ч. 3 цієї статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом.
Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно висновку експерта від 01 вересня 2025р. за № СЕ-19/106-25/9050-БД, складеного головним судовим експертом відділу біологічних досліджень та обліку Житомирського науково-дослідного експертно-крміналістичного центру МВС України Галкіною Н.Л., за результатами порівняльного дослідження встановлено, що ОСОБА_5 , ймовірно є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_2 ; ймовірність даної події становить не менше 99,9999999 %.
Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Частиною 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2024р. відповідачем ОСОБА_5 було складено заяву адресовану Компетентним органам, установам, організаціям та всім, кого це можуть стосуватись, посвідчену приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Івчуком С.С., відповідно до якої відповідач визнав, що він є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В судовому засіданні представник сторони позивача, наголошувала, що ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_5 фактично перебувають у шлюбих відносинах, та здійснюють спільне виховання їх сина, при цьому відповідачем ОСОБА_5 вказані обставини, протягом всього часу розгляду справи в суді спростовані не були.
Надаючи оцінку вказаному висновку експерта за № СЕ-19/106-25/9050-БД від 01 вересня 2025р., суд вважає за можливе покласти в основу рішення зазначений висновок експерта, з огляду на те, що судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а сам висновок складено безпосередньо для надання до суду по вказаній цивільній справі, був проведений за наслідками генетично-молекулярного дослідження, з дотриманням положень відповідної Методики. При цьому протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідачів зазначений вище висновок експерта спростований не був.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога № 1 грунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню.
За змістом ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. 
Згідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000р. № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. 
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011р. № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. 
За приписими пп. 2.16.4. п. 2.1.6 цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення вимоги № 1, то суд вважає, що похідні вимоги № 2 і № 3 також підлягають до задоволення.
Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
При прийнятті рішення суд також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_4 на корись сторони позивача підлягає стягенню судовий збір у розмірі 605,6 грн., з відповідача ОСОБА_5 - 302,8 грн., та підлягає поверненню стороні позивача з державного бюджету частина судового збору у розмірі 302,8 грн., сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути останній - 302,8 грн., згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4134885081.1 від 16 січня 2025р.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16 ЦК України; ст. ст. 122, 128, 129, 134 СК України; Постановами Пленуму Верховного Суду України: № 8 від 30 травня 1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»; № 3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, - 
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах дитини: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), третя особа: Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРПОУ: 41934687, місцезнаходження: Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, буд. 25), про визнання батьківства; виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини; внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був народжений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внести зміни до актового запису № 299, який складено 14 серпня 2024р. Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):
- виключити відомості про батьківство ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з цього актового запису;
- змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та по-батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », також зазначивши в графі батько « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 302 /триста дві/ грн. 80 коп.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_2 частину сплаченого судового збору в розмірі 302 /триста дві/ грн. 80 коп., згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4134885081.1 від 16 січня 2025р.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 08 травня 2026р.

Суддя: