Провадження номер 2/741/193/26
Єдиний унікальний номер 741/1453/25

РІШЕННЯ
іменем України

11 червня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого – судді Крупини А.О.,
з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 189971,96 грн та понесених судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 серпня 2024 року ОСОБА_1 уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» кредитний договір № 14270-08/2024, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за яким кредитодавець зобов`язується надати відповідачеві кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем з метою отримання кредиту. 
24 грудня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників від 24 грудня 2024 року до договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 26325 грн, з яких: 9000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 12825 грн – сума заборгованості за процентами, 4500 грн – сума заборгованості за штрафними санкціями. 
Усупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 грудня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 14270-08/2024 в сумі 26325 грн, яку позивач і просив стягнути судовим рішенням.

Також 24 серпня 2024 року ОСОБА_1 уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» кредитний договір № 29143-08/2024, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за яким товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 
03 липня 2023 року на підставі договору факторингу № 300723, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» фактор стає новим кредитором в зобов`язанні, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язаннях за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до божників по сплаті боргу за основними договорами, строк за якими настав, а також вимоги за основними договорами, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі відповідно до додатку цього договору. 
27 грудня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27122023-2, відповідно до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 36900 грн, з яких: 15000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14400 грн – сума заборгованості за процентами, 7500 грн – сума заборгованості за пенею. 
Усупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27 грудня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 29143-08/2024 в сумі 36900 грн, яку позивач і просив стягнути судовим рішенням.

Крім того, 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» кредитний договір № 8189532, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 
24 квітня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24042025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників від 24 квітня 2025 року до договору факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 33000 грн, з яких: 10000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 18000 грн – сума заборгованості за відсотками, 5000 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами. 
Усупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 квітня 2025 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 8189532 в сумі 33000 грн, яку позивач і просив стягнути судовим рішенням.

Крім того, 11 серпня 2024 року ОСОБА_1 уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» договір позики № 7834818, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та надісланий на номер мобільного телефону відповідача, за яким позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства. 
11 січня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до реєстру боржників № 9 від 11 грудня 2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 16663,34 грн, з яких: 4772 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 6891,34 грн – сума заборгованості за процентами за користування позикою, 5000 грн – сума заборгованості за процентами за прострочену позику. 
Усупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11 грудня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 7834818 у сумі 16663,34 грн, яку позивач і просив стягнути судовим рішенням.

Окрім того, 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 уклав із акціонерним товариством «Таскомбанк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 2784209068, строк дії якого становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому, після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. 
26 травня 2025 року між АТ «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/30-Ф від 26 травня 2025 року, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступти ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. 
Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу – реєстру прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 77083,62 грн, з яких: 52008,33 грн – загальна заборгованість по тілу кредиту, 8,86 грн – загальна заборгованість за відсотками, 24929,18 грн – загальна заборгованість по комісії, 137,25 грн – пеня/штрафи. 
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 26 травня 2025 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 2784209068 від 30 вересня 2019 року в сумі 77083,62 грн, яку позивач і просив стягнути судовим рішенням.
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31 жовтня 2025 року.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року відкладено підготовче судове засідання по справі до 26 грудня 2025 року для здійснення повторного виклику відповідача.
Ухвалою суду від 26 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 11 березня 2026 року. 
Протокольною ухвалою суду від 11 березня 2026 року відкладено розгляд справи до 11 червня 2026 року за клопотанням відповідача.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, указав, що не заперечує проти того, що він укладав кредитні договори та отримував кредитні кошти, зазначив, що позовні вимоги визнає частково в частині тіла кредитів та частково заборгованостей за відсотками, просив винести законне та обґрунтоване рішення з урахуванням часткового визнання ним позову. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд робить нижченаведений висновок.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом установлено, що 14 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 14270-08/2024 (а. с. 10-13), відповідно до розділу 1 якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 9000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається на 120 днів (п. 1.2. договору). Дата надання кредиту 14.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 11.12.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1,50 % (п. п. 1.4, 1.4.1. договору).
Відповідно до п. 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4314-14хх-хххх-4333 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Згідно з п. 2.1. договору перед укладенням цього договору товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, шляхом отримання через Систему BankID ідентифікаційних даних клієнта. 
Відповідно до п. 7.1 цього договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 цього договору.
Указаний договір підписаний ОСОБА_1 14.08.2024 22:05 шляхом введення одноразового ідентифікатора електронного підпису W0427. Таким же чином ОСОБА_1 підписано додаток до договору № 14270-08/2024, яким є графік платежів (а. с. 14), а також паспорт споживчого кредиту (а. с. 15-16), що містить основні умови кредитування, аналогічні вказаним у договорі. 
В інформаційній довідці ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 8 липня 2025 року № 3466-250708112248 зазначено, що ТОВ «УПР» укладено з ТОВ «Аванс кредит» договір на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12 січня 2022 року, відповідно до зазначеного договору було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «Аванс кредит» 14.08.2024 22:10:12 на суму 9000 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 481182554, призначення платежу: Зарахування 9000 грн на карту НОМЕР_1 (а. с. 17).
24 грудня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а. с. 20-22).
На виконання умов договору факторингу ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року (а. с. 23), яким підтверджено, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 7751, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників, і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а. с. 23).
Оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року підтверджується платіжною інструкцією АТ «Універсал Банк» від 27 грудня 2024 року № 588 (а. с. 24).
Згідно з витягом з Реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 14270-08/2024 в сумі 26325 грн, з яких: 9000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 12825 грн – сума заборгованості за процентами, 4500 грн – сума заборгованості за штрафними санкціями (а. с. 25).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, складеним первісним кредитором ТОВ «Аванс кредит» за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024 року станом на 24 грудня 2024 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 26325 грн, з яких: 9000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 12825 грн – сума заборгованості за процентами, 4500 грн – сума заборгованості за штрафними санкціями. При цьому нарахування відсотків здійснено за період з 14 серпня 2024 року по 24 грудня 2024 року, тобто в межах строку кредитування, визначеного п. 1.2 кредитного договору, - 120 днів (а. с. 18).

Доказів укладення 24 серпня 2024 року кредитного договору № 29143-08/2024 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 , про який зазначено позивачем в позовній заяві, до матеріалів справи не додано. Натомість на підставі поданого позивачем договору № 29143-08/2024 судом установлено, що 24 серпня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 29143-08/2024 (а. с. 28-30), відповідно до п. 1.1 якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 24.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 21.12.2024. 
Відповідно до п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору процентна ставка становить 1,00 % та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору.
Відповідно до п. 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4314-14хх-хххх-4333 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Відповідно до п. 7.1 цього договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.2 цього договору.
Указаний договір підписаний ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора електронного підпису W181. Таким же чином ОСОБА_1 підписано додаток до договору № 29143-08/2024, яким є графік платежів (а. с. 34), а також паспорт споживчого кредиту (а. с. 31-32), що містить основні умови кредитування, аналогічні вказаним у договорі. 
27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 37-38).
На виконання умов договору факторингу ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 27 грудня 2023 року за Договором факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року (а. с. 39), яким підтверджено, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 5038, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників, і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а. с. 39).
Оплата за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року підтверджується копією платіжної інструкції АТ «Таскомбанк» № 20650 від 28 грудня 2023 року (а. с. 40). 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.11.2024 до Договору факторингу № 27112024/2 від 27.11.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 29143-08/2024 у сумі 36900 грн, з яких: 15000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14400 грн – сума заборгованості за відсотками, 7500 грн – сума заборгованості за штрафами (а. с. 41).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, складеним позивачем, за кредитним договором № 29143-08/2024 від 24.08.2024 року станом на 30 червня 2025 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 36900 грн, з яких: 15000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14400 грн – сума заборгованості за відсотками, 7500 грн – сума заборгованості за пенею (а. с. 42).
Також судом установлено, що 15.08.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок «CreditPlus», укладено договір № 8189532 про надання споживчого кредиту, згідно з яким товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. п. 1.1, 1.2 договору) (а. с. 46-55).
Відповідно до п. 1.3 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн. Тип кредиту – кредит. 
Згідно з п. 1.4 кредитного договору строк кредиту – 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. 
У п. п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 кредитного договору визначено тип процентної ставки – фіксована; стандартну процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; знижену процентну ставку, яка становить 1,35% в день та застосовується, якщо споживач до 14.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. 
Відповідно до п. 1.7 кредитного договору денна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50 % в день. 
Відповідно до п. 1.9 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних.
Відповідно до п. 1.10 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 64000 грн.
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 кредитного договору).
Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 кредитного договору).
Відповідно до п. 9.2 кредитного договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного у п. 1.4 цього договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
У р. 10 кредитного договору «Реквізити та підписи» сторін зазначено ПІБ споживача ОСОБА_1 , вказано його паспортні дані, місце проживання, контактні номери мобільного телефону, адресу електронної пошти та ін. дані (а. с. 54). 
Указаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7720 15.08.2024 о 19:16:09. Таким же чином ОСОБА_1 підписано додаток № 1 до договору споживчого кредиту № 8189532 від 15.08.2024, яким є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 55, зворот-56). Також відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав паспорт споживчого кредиту (а. с. 58-59), що містить основні умови кредитування, аналогічні вказаним у кредитному договорі. 
Підписавши кредитний договір з додатками відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.
В інформаційному листі ТОВ «Пейтек» від 29 квітня 2025 року № 20250429-9-2 зазначено, що ТОВ «Пейтек» укладено з ТОВ «Авентус Україна» договір про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19 січня 2022 року (втратив чинність 04.07.2024 року) та договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 04072024-3 від 04.07.2024 (чинний з 04.07.2024 року), відповідно до зазначених договорів було успішно перераховано кошти на користь фізичних осіб від ТОВ «Авентус Україна», а саме: 15.08.2024 19:17:05 на суму 10000 грн., номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» - ае2е5457-623с-4453-84of-9f66e7cd6467, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 49376818, банк-еквайр – АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на карту НОМЕР_1 (а. с. 60).
24.04.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24042025 (а. с. 61-63), за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Авентус Україна» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань, за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги та сума грошових вимог вказані у реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.
На виконання умов договору факторингу ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 24 квітня 2025 року за договором факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року (а. с. 64), яким підтверджено, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 4031, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників, і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а. с. 64).
Оплата за відступлення права грошової вимоги за договором факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року підтверджується платіжною інструкцією АТ «Таскомбанк» № 22702 від 29 квітня 2025 року (а. с. 65).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року (а. с. 66) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 8189532 у сумі 33000 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основою сумою боргу; 18000 грн - сума заборгованості за відсотками, 5000 грн – заборгованість за пенею,штрафами.
Згідно з наданою позивачем карткою обліку (розрахунком заборгованості) за кредитним договором № 8189532 від 15.08.2024, здійсненим первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», станом на 23 квітня 2025 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 33000 грн, з яких: 10000 грн – сума заборгованості за основою сумою боргу; 18000 грн – сума боргу по відсотках, 5000 грн – заборгованість за пенею, штрафами (а. с. 67-69).

Також судом установлено, що 11 серпня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7834818 (а. с. 75-80), відповідно до п. 2.1. якого за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. 
Параметри позики (п. 2.3. договору):
2.3.1. тип позики: довгострокова;
2.3.2. мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;
2.3.3. сума позики: 10000 грн;
2.3.4. строк позики: загальний строк до 30 жовтня 2024 року (80 днів), строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком;
2.3.5. дата надання позики: 11 серпня 2024 року;
2.3.5. дата повернення позики: 30 жовтня 2024 року.
Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики (п. 2.4. договору):
2.4.1. акційна процентна ставка, фіксована: 0,01000 % на день – застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1. цього договору;
2.4.2. базова процентна ставка, фіксована: 1,5000 % на день – застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору;
2.4.3. основна процентна ставка, фіксована: 1,5000% на день – застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору.
Пунктом 2.5. передбачено, що позика надається позичальнику за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.
Указаний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором z58914.
Також за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором z58914 відповідач підписав графік платежів за договором позики (а. с. 81-82), а також паспорт позики, у якому вказано основні істотні умови кредитування, аналогічні умовам, вказаним у договорі позики (а. с. 83-85).
В інформаційному листі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 13 грудня 2024 року № 2782_241213102710 зазначено, що ТОВ «УПР» укладено з ТОВ «Маніфою» договір на переказ коштів ФК-П-20/05-5 від 08 липня 2020 року, відповідно до зазначеного договору було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «Маніфою» 11.08.2024 17:13:34 на суму 10000 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 478123856, призначення платежу: Зарахування 10000 грн на карту НОМЕР_1 (а. с. 86).
Із розрахунку заборгованості за договором позики № 7834828 від 11 серпня 2024 року, здійсненим ТОВ «Маніфою», встановлено, що станом на 11 грудня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 складає 16663,34 грн, з яких: 4772 грн – заборгованість за сумою кредиту, 11691,34 грн – заборгованість за процентами. ОСОБА_1 здійснено погашення суми позики 5050 грн та 178 грн. Заборгованість за відсотками нарахована за період з 11.09.2024 по 29.10.2024 (а. с. 94). 
11 січня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Маніфою» укладено договір факторингу № 11-01/2024 (а. с. 87-89).
За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1. договору).
Відповідно до п. 1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати факторові інформацію згідно з реєстром боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5).
Пунктом 9.8. договору передбачено, що до договору додаються наступні додатки, що складають його невід`ємну частину:
- додаток №1 форма реєстру боржників;
- додаток № 2 форма акта прийому-передачі реєстру боржників;
- додаток № 3 форма акта прийому передачі документації;
- додаток № 4 форма надання інформації з реєстру боржників в електронному вигляді;
- додаток № 5 форма акта прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді;
- додаток № 6 форма акту повернення права вимоги заборгованості.
11.12.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Маніфою» укладено додаткову угоду № 10 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 (а. с. 90).
11.12.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Маніфою» укладено акт прийому-передачі реєстру боржників № 9 за договором факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 9 від 11.12.2024 в кількості 5072, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників № 9 від 11.12.2024 передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а. с. 91).
Із витягу з Реєстру боржників № 9 від 11.12.2024 встановлено, що у вказаному реєстрі під номером 4526 містяться відомості про боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 7834818, загальна сума заборгованості – 16663,34 грн, з яких: 4772 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6891,34 грн – сума заборгованості за процентами за користування позикою, 5000 грн – сума заборгованості за процентами за прострочену позику (а. с. 93).
Оплата за відступлення прав вимоги згідно додаткової угоди від 11.12.2024 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 на суму 1911320,78 грн підтверджується копією платіжної інструкції АТ «Універсал Банк» від 11.12.2024 № 569 (а. с. 92). 

Доказів укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 2784209068 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , про який зазначено в позовній заяві, стороною позивача до матеріалів справи не додано. Натомість із поданого договору судом установлено, що 30 вересня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2784209068, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 59506,86 грн строком на 24 місяці (а. с. 99). На підтвердження факту укладення кредитного договору між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 позивачем надано підписані відповідачем копії письмових доказів, зокрема: копію кредитного договору № 2784209068 від 30.09.2019 року (а. с. 99), копію заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», подану ОСОБА_1 , від 30.09.2019 (а. с. 100 зворот).
Відповідно до повідомлення про відступлення прав вимог від 30 вересня 2019 року ТОВ «ФК «ЦФР» повідомлено ОСОБА_1 про те, що права вимоги за кредитним договором № 2784209068 від 30.09.2019, укладеним між ним та ТОВ «ФК «ЦФР» будуть відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-201С від 07.10.2016, та про необхідність сплати платежів за кредитним договором за реквізитами АТ «Таскомбанк». 
Також до матеріалів справи позивачем додано копію договору факторингу № НІ/11/30-Ф від 26 травня 2025 року, укладеного між акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а. с. 105-107).
26.05.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «Таскомбанк» укладено акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/30-Ф від 26 травня 2025 рок, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю 1665 кредитних договорів, після чого, з урахуванням пункту 2.1. договору факторингу№ НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. Реєстр прав вимоги передано в повному обсязі відповідно до умов договору факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а. с. 108).
Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2784209068 в сумі 77083,62 гривень, з яких: 52008,33 гривень – загальна заборгованість по тілу кредиту; 8,86 гривень – заборгованість по відсотках; 24929,18 гривень – загальна заборгованість по комісії, 137,25 гривень – пеня/штрафи (а. с. 110).
Оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025 на суму 4273834,86 грн підтверджується копією платіжної інструкції АТ «Таскомбанк» № 22818 від 26.05.2025 (а. с. 109). 
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, складеним позивачем, за кредитним договором № 2784209068 від 30.09.2019 станом на 30 червня 2025 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 77083,62 гривень, з яких: 52008,33 гривень – загальна заборгованість по тілу кредиту; 8,86 гривень – заборгованість по відсотках; 24929,18 гривень – загальна заборгованість по комісії, 137,25 гривень – пеня/штрафи (а. с. 104).
Так, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.
Відповідно до ч. 1 статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 статті 519 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно з приписами ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Щодо кредитного договору № 14270-08/2024 від 14.08.2024.
Так, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був укладений 14 серпня 2024 року кредитний договір № 14270-08/2024 від 14.08.2024 із ТОВ «Аванс кредит», який підписаний ним шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». 
У вказаному договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строків кредитування, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміри і тип процентної ставки.
Крім того, при укладенні цього кредитного договору відповідач сам надав відомості, які його ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, РНОКПП, адресу проживання, номер телефону, номер банківської картки. 
Указаний договір є дійсним, належних і допустимих документальних доказів на спростування факту укладення даного договору відповідачем суду не надано, навпаки, визнано факт укладення договору. 
Крім того, позивачем надано інформаційний лист ТОВ «УПР» на підтвердження перерахування відповідачеві первісним кредитором ТОВ «Аванс кредит» кредитних коштів у сумі 9000 грн (а. с. 17). Крім того, відповідачем визнано факт отримання кредитних коштів у вказаній сумі від ТОВ «Аванс кредит». 
Ураховуючи викладені обставини, суд уважає, що кредитний договір № 14270-08/2024 від 14.08.2024 укладений в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, та у сторін відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають із договорів позики.
Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024, а саме: копії договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 (а. с. 2022), акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024 (а. с. 23), платіжної інструкції № 588 від 27.12.2024 (а. с. 24), витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 (а. с. 25), а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Суд уважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у сумі 9000 грн у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024, а також те, що взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у передбачені в договорах строки кредит не повернув, нараховані відсотки не сплатив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором.
Так, в обґрунтування наявності заборгованості відповідача за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024 позивачем надано розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Аванс кредит», із якого вбачається, що станом на 24 грудня 2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 26325 грн, з яких: 9000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 12825 грн – сума заборгованості за процентами, 4500 грн – сума заборгованості за штрафними санкціями. При цьому, ОСОБА_1 здійснив 07 вересня 2024 року оплату відсотків на суму 3375 грн (а. с. 18).
Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконав умови укладеного кредитного договору, суму отриманих кредитних коштів не повернув, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024 у розмірі 9000 грн. 
Вирішуючи питання про правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами, суд виходить з того, що позивач, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 12825 грн.
Так, у кредитному договорі № 14270-08/2024 від 14.08.2024 сторонами погоджено сплату процентів за ставкою 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується в межах строку кредитування, тобто протягом 120 днів. 
Однак, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами.
Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Указана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. 
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Оскільки кредитний договір № 14270-08/2024 від 14.08.2024 укладений між сторонами 14 серпня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), то в ньому повинні бути враховані положення чинного на момент укладення договору законодавства щодо максимального розміру денної процентної ставки, яка не може перевищувати 1 % у день. А тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 1,5 % в день є нікчемними, оскільки відсоткова ставка, встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору. Тому суд з урахуванням умов договору та норм чинного на час виникнення правовідносин законодавства, що встановлюють максимальний розмір денної процентної ставки (не може перевищувати 1 % у день), уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за відсотками за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024.
Таким чином, виходячи із суми кредиту у розмірі 9000 грн, процентної ставки у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом та строку кредитування тривалістю 120 днів, здійсненої ОСОБА_1 оплати відсотків на суму 3375 грн, заборгованість відповідача по відсотках за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024 становить 7425 грн (9000 грн*1%*120 днів - 3375 грн).
Отже, суд уважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024 у сумі 7425 грн. 
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024 у розмірі 4500 грн, суд зважає на таке.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з відповідача штрафних санкцій за кредитним договором № 14270-08/2024 від 14.08.2024 у розмірі 4500 грн, оскільки Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення цього рішення.
ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про споживче кредитування» метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.
Цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті (ст. 3 Закону).
Згідно з п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній до 24 грудня 2023 року) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Пункт 6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року.
Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній з 24 грудня 2023 року) у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Датою набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» є 24 грудня 2023 року. Відповідно, 30-й день включно з дня набрання чинності цим Законом припадає на 23 січня 2024 року.
Кредитний договір між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 № 14270-08/2024 укладено 14 серпня 2024 року. Отже, оскільки кредитний договір укладено після 23 січня 2024 року, тобто, пізніше 30-го дня з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до боржника не застосовуються положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» щодо звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит.
Системний аналіз приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить про те, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» з 23 січня 2024 року взагалі не мають предметом правового регулювання питання щодо нарахування неустойки (пені) у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в Україні.
Отже, нарахування пені та штрафів у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в Україні з 24 січня 2024 року регулюються винятково ЦК України, а тому в даному випадку підлягає застосуванню п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Оскільки на час розгляду справи в Україні введено та продовжує діяти воєнний стан, то в силу дії п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України штрафні санкції з відповідача за прострочення сплати грошових зобов`язань у сумі 4500 грн стягненню не підлягають.

Щодо кредитного договору № 29143-08/2024 від 24.08.2024.
Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що 24 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 29143-08/2024. Однак, як судом зазначалося вище, до матеріалів справи позивачем не надано доказів укладення такого кредитного договору. Натомість позивачем подано суду договір про надання фінансового кредиту № 29143-08/2024, укладний 24.08.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Стар файненс груп», за умовами якого товариство надає відповідачеві кредит у розмірі 15000 грн шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки 4314-14хх-хххх-4333. 
Однак, позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження перерахування відповідачеві кредитних коштів у розмірі 15000 грн за вищевказаним договором, подання яких є обов`язком позивача. 
Крім того, позивачем не підтверджено належними, допустими та достатніми доказами права вимоги до відповідача за кредитним договором № 29143-08/2024 від 24.08.2024 на суму 36900 грн. Так, позивачем надано копію договору факторингу № 24122023-2 від 27 грудня 2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стар файненс груп», відповідно до п. 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Однак, позивачем не надано суду реєстру боржників до договору факторингу № 24122023-2 від 27 грудня 2023 року, який би містив відомості стосовно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 29143-08/2024 від 24.08.2024 та суми грошових вимог. Натомість позивачем надано витяг з реєстру боржників з відомостями про боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 29143-08/2024 від 24.08.2024, який є додатком № 1 до договору факторингу № 27112024/2 від 27 листопада 2024 року, датований 27.11.2024, тобто є додатком до зовсім іншого (відсутнього в матеріалах справи) договору факторингу, а не до договору факторингу № 24122023-2 від 27 грудня 2023 року (який наявний в матеріалах справи).
Ураховуючи вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 24122023-2 від 27 грудня 2023 року в сумі 36900 грн є необґрунтованими, право вимоги позивача за кредитним договором № 29143-08/2024 від 24.08.2024 не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, а тому стягненню вказана заборгованість не підлягає. 

Щодо кредитного договору № 8189532 від 15.08.2024.
Так, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був укладений 15 серпня 2024 року кредитний договір № 8189532 із ТОВ «Авентус Україна», який підписаний ним шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». 
У вказаному договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строків кредитування, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміри і тип процентної ставки.
Крім того, при укладенні цього кредитного договору відповідач сам надав відомості, які його ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, РНОКПП, адресу проживання, номер телефону, номер банківської картки. 
Указаний договір є дійсним, належних і допустимих документальних доказів на спростування факту укладення даного договору відповідачем суду не надано, навпаки, визнано факт укладення договору. 
Так, позивачем надано інформаційний лист ТОВ «Пейтек» на підтвердження перерахування відповідачеві первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» кредитних коштів у сумі 10000 грн (а. с. 60). Крім того, відповідачем визнано факт отримання кредитних коштів у вказаній сумі від ТОВ «Авентус Україна». 
Ураховуючи викладені обставини, суд уважає, що кредитний договір № 8189532 від 15.08.2024 укладений в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, та у сторін відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають із договорів позики.
Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором № 8189532 від 15.08.2024, а саме: копії договору факторингу № 24042025 від 24.04.2025 (а. с. 61-63), акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24042025 від 24.04.2025 (а. с. 64), платіжної інструкції № 22702 від 29.04.2025 (а. с. 65), витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24042025 від 24.04.2025 (а. с. 66), а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Суд уважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у сумі 10000 грн у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором № 8189532 від 15.08.2024, а також те, що взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у передбачені в договорах строки кредит не повернув, нараховані відсотки не сплатив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором.
Так, в обґрунтування наявності заборгованості відповідача за кредитним договором № 8189532 від 15.08.2024 позивачем надано розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Авентус Україна», із якого вбачається, що станом на 23 квітня 2025 року відповідач має заборгованість у розмірі 33000 грн, з яких: 10000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 18000 грн – сума заборгованості за відсотками, 5000 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами. При цьому, відсотки за договором нараховувалися відповідачеві із 15.08.2024 по 13.12.2024 (тобто за 121 день) (а. с. 67-69).
Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконав умови укладеного кредитного договору, суму отриманих кредитних коштів не повернув, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № 8189532 від 15.08.2024 у розмірі 10000 грн. 
Вирішуючи питання про правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами, суд виходить з того, що позивач, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 18000 грн.
Так, у кредитному договорі № 8189532 від 15.08.2024 сторонами погоджено сплату процентів за ставкою 1,50 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується в межах строку кредиту. 
Однак, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами.
Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Указана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. 
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Оскільки кредитний договір № 8189532 від 15.08.2024 укладений між сторонами 15 серпня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), то в ньому повинні бути враховані положення чинного на момент укладення договору законодавства щодо максимального розміру денної процентної ставки, яка не може перевищувати 1 % у день. А тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 1,50 % в день є нікчемними, оскільки відсоткова ставка, встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору. Тому суд з урахуванням умов договору та норм чинного на час виникнення правовідносин законодавства, що встановлюють максимальний розмір денної процентної ставки (не може перевищувати 1 % у день), уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за відсотками за кредитним договором № 8189532 від 15.08.2024.
Таким чином, виходячи із суми кредиту у розмірі 10000 грн, процентної ставки у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом та строку кредиту, за який нараховані відсотки первісним кредитором, тривалістю 121 день, заборгованість відповідача по відсотках за кредитним договором № 8189532 від 15.08.2024 становить 12100 грн (10000 грн*1%*121 день).
Отже, суд уважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за кредитним договором № 8189532 від 15.08.2024 у сумі 12100 грн. 
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за пенею/штрафами за кредитним договором № 8189532 від 15.08.2024 у розмірі 5000 грн, суд з урахуванням наведених вище положень законодавства щодо уведеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану, системного аналізу приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, уважає, що заборгованість за пенею/штрафами в сумі 5000 грн стягненню з відповідача не підлягає.

Щодо договору позики № 7834818 від 11.08.2024.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був укладений 11 серпня 2024 року договір позики № 7834818 від 11.08.2024 із ТОВ «Маніфою», який підписаний ним шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». 
У вказаному договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строків позики, сплати відсотків за користування позикою, розміри і тип процентної ставки.
Крім того, при укладенні цього договору відповідач сам надав відомості, які його ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, РНОКПП, адресу проживання, номер телефону, номер банківської картки. 
Указаний договір є дійсним, належних і допустимих документальних доказів на спростування факту укладення даного договору відповідачем суду не надано, навпаки, визнано факт укладення договору позики. 
Крім того, позивачем надано інформаційний лист ТОВ «УПР» на підтвердження перерахування відповідачеві первісним кредитором ТОВ «Маніфою» грошових коштів у сумі 10000 грн (а. с. 86). Крім того, відповідачем визнано факт отримання грошових коштів у позику у вказаній сумі від ТОВ «Маніфою». 
Ураховуючи викладені обставини, суд уважає, що договір позики № 7834818 від 11.08.2024 укладений в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, та у сторін відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають із договорів позики.
Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за договором позики № 7834818 від 11.08.2024, а саме: копії договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 (а. с. 87-89), додаткової угоди № 10 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 (а. с. 90), акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 (а. с. 91), платіжної інструкції № 569 від 11.12.2024 (а. с. 92), витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 з урахуванням додаткової угоди № 10 від 11.12.2024 (а. с. 93), а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Суд уважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у сумі 10000 грн у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором № 7834818 від 11.08.2024, а також те, що взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у передбачені в договорах строки позичені кошти не повернув, нараховані відсотки не сплатив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за вищевказаним договором позики.
Так, в обґрунтування наявності заборгованості відповідача за договором позики № 7834818 від 11.08.2024 позивачем надано розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Маніфою», із якого вбачається, що станом на 30 жовтня 2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 16663,34 грн, з яких: 4772 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 11891,34 грн – сума заборгованості за процентами. При цьому, ОСОБА_1 здійснив 10 вересня 2024 року погашення суми позики в розмірі 5050 грн та 13 вересня 2024 року – у розмірі 178 грн (а. с. 94).
Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконав умови укладеного договору позики, суму отриманих коштів у повному обсязі не повернув, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за основною сумою боргу за договором позики № 7834818 від 11.08.2024 у розмірі 4772 грн. 
Вирішуючи питання про правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами, суд виходить з того, що позивач, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами в загальному розмірі 11891,34 грн.
Так, у договорі позики № 7834818 від 11.08.2024 сторонами погоджено сплату процентів за базовою процентною ставкою 1,50 % за 1 день користування позикою, яка застосовується протягом строку позики, тобто протягом 80 днів. 
Однак, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами.
Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Указана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. 
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Оскільки договір позики № 7834818 від 11.08.2024 укладений між сторонами 11 серпня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), то в ньому повинні бути враховані положення чинного на момент укладення договору законодавства щодо максимального розміру денної процентної ставки, яка не може перевищувати 1 % у день. А тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 1,5 % в день є нікчемними, оскільки відсоткова ставка, встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору. Тому суд з урахуванням умов договору та норм чинного на час виникнення правовідносин законодавства, що встановлюють максимальний розмір денної процентної ставки (не може перевищувати 1 % у день), уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за відсотками за договором позики № 7834818 від 11.08.2024.
Таким чином, виходячи із суми позики в розмірі 10000 грн, процентної ставки у розмірі 1 % за 1 день користування позикою та строку позики тривалістю 80 днів, заборгованість відповідача по відсотках за договором позики № 7834818 від 11.08.2024 становить 8000 грн (10000 грн*1%*80 днів).
Отже, суд уважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за договором позики № 7834818 від 11.08.2024 у сумі 8000 грн. 

Щодо кредитного договору № 2784209068 від 30.09.2019.
Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що 30 вересня 2019 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 2784209068. Однак, як судом зазначалося вище, до матеріалів справи позивачем не надано доказів укладення такого договору. Натомість позивачем подано суду кредитний договір № 2784209068, укладений 30.09.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено кредитний договір № 2784209068, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 59506,86 грн строком на 24 місяці.
На підтвердження факту укладення кредитного договору між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 позивачем надано підписані відповідачем копії письмових доказів, зокрема: кредитний договір № 2784209068 від 30.09.2019 року (а. с. 99), заяви-анкети на отриманя кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а. с. 100, зворот).
Також до матеріалів справи додано повідомлення про відступлення прав вимог, підписане позичальником ОСОБА_1 30 вересня 2019 року, яким ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» повідомило ОСОБА_1 , що права вимоги за кредитним договором № 2784209068 від 30.09.2019, укладеним між ним та ТОВ «ФК «ЦФР» будуть відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року.
Однак, указаного вище договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 до матеріалів справи не додано. 
Натомість додано копію договору факторингу від 26 травня 2025 року № НІ/11/30-Ф, укладеного між акціонерним товариством «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі Прав Вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 договору) (а. с. 105-107).
Також до матеріалів справи позивачем додано копію акта прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за договором факторингу № НІ/11-3Ф від 26.05.2025, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «Таскомбанк» на виконання п. 2.1 договору факторингу № НІ/11-3Ф від 26.05.2025, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Прав Вимоги кількістю 1665 кредитних договорів на загальну суму боргу 106845,48 грн (а. с. 108).
Відповідно до витягу з додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 77083,62 гривень, з яких: 52008,33 гривень – загальна заборгованість по тілу кредиту; 8,86 гривень – сума заборгованості по відсотках; 24929,18 гривень – загальна заборгованість по комісії, 137,25 гривень – пеня/штрафи (а. с. 110).
Згідно з умовами кредитного договору № 2784209068 від 30.09.2019 року відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених договором, а також зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4209068, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1, п. 1.3 кредитного договору).
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
При цьому ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів кредитний договір між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено 30 вересня 2019 року.
Однак, суду не надано копій договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», реєстру прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників, акту приймання-передачі реєстру боржників, доказів сплати за відступлення права вимоги грошових коштів у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені договором, що унеможливлює встановлення наявності заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед первісним кредитором - ТОВ «ФК «ЦФР» та передання ним права вимоги за кредитним договором № 2784209068 від 30 вересня 2019 року в розмірі 77083,62 гривень до АТ «Таксомбанк» 
Крім того, позивачем не надано суду відомостей щодо отримання та користування відповідачем кредитними коштами, що має підтверджується випискою по особовому рахунку ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», який є первинним банківським документом, що підтверджує фінансові операції за рахунком відповідача.
Зважаючи на викладене, наявність заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором № 2784209068 від 30.09.2019 не підтверджена належними та допустимими доказами у справі, тому у задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором слід відмовити в повному обсязі.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 
заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 14270-08/2024 від 14.08.2024 у розмірі 16425 грн, яка складається із 9000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 7425 грн заборгованості за відсотками; 
заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 8189532 від 15.08.2024 у розмірі 22100 грн, яка складається із 10000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 12100 грн заборгованості за відсотками; 
за договором позики № 7834818 від 11.08.2024 у розмірі 12772 грн, яка складається із 4772 грн заборгованості за основною сумою боргу, 8000 грн заборгованості за відсотками, 
а всього стягнути заборгованостей на загальну суму 51297 грн. 
З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 817,56 грн грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 27 %).
На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 639, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та керуючись ст. ст. 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольними частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості:
- за договором про надання фінансового кредиту № 14270-08/2024 від 14.08.2024 у розмірі 16425 грн, яка складається із 9000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 7425 грн заборгованості за відсотками; 
- заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 8189532 від 15.08.2024 у розмірі 22100 грн, яка складається із 10000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 12100 грн заборгованості за відсотками; 
- за договором позики № 7834818 від 11.08.2024 у розмірі 12772 грн, яка складається із 4772 грн заборгованості за основною сумою боргу, 8000 грн заборгованості за відсотками, 
а всього стягнути заборгованостей на суму 51297 (п`ятдесят одна тисяча двісті дев`яносто сім) грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 817 (вісімсот сімнадцять) грн 56 коп. у рахунок повернення коштів по сплаті судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 . 
Повний текст рішення складено 11 червня 2026 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА