ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/31126/25	
(суддя Ніколайчук С.В., м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у справі №160/31126/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 28 жовтня 2025 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач-2), згідно з яким, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) № 047050032904 від 30.07.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) зарахувати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу період навчання з 01.09.1990 по 29.04.1994 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) зарахувати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 04.08.1996 по 18.08.2013.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до п. б) ст. 13 Закону № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, за її заявою від 22.07.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, так як остання має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 2 та досягла необхідного пенсійного віку.
Позов обґрунтовано тим, що рішення ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області №047050032904 від 30.07.2025 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу період навчання з 01.09.1990 по 29.04.1994 року та пільгового стажу за Списком № 2 період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 04.08.1996 по 18.08.2013.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) № 047050032904 від 30.07.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) зарахувати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу період навчання з 01.09.1990 по 29.04.1994 року.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) зарахувати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 04.08.1996 по 18.08.2013.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22.07.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. б) ст. 13 Закону № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням страхового та пільгового періодів роботи ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини позову відмовив. 
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки на час звернення із заявою від 22.07.2025 позивач досягла 50 річного віку, тому позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону) відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020). При цьому, суд зробив висновок про те, що позивач має право на зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.1990 по 29.04.1994 року та пільгового стажу за Списком №2 період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 04.08.1996 по 18.08.2013. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України Львівській області, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що ГУ ПФУ у Львівській області приймалось рішення №047050032904 від 30.07.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , цього виду пенсії. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 29.04.1994, оскільки відсутній рік вступу та не враховано період навчання згідно з трудовою книжкою НОМЕР_3 від 25.06.1994, оскільки вказана дата видачі диплому 29.04.1994 не відповідає даті видачі диплому 28.04.1994 згідно з записами в трудовій книжці. Для зарахування необхідно долучити довідку про період, форму навчання видану на підставі первинних документів та при необхідності довідку про перейменування (реорганізацію) навчального закладу. Період роботи з 21.06.1994 по 02.08.2021 в Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Ф.Е. Дзержинського згідно архівної довідки № С-21 /2-09/821 від 10.06.2025, оскільки відсутнє посилання на Постанову КМУ, на первинні документи (прийняття, переведення, звільнення тощо), відсутній розрахунок пільгового стажу, відсутня інформація щодо надання відпусток.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 .
Позивач 22.07.2025 року звернулася до ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - «Список № 2»).
Разом із заявою про призначення пенсії позивачем надавалися копії трудової книжки, архівні довідки, постанови, листи підприємства про атестацію робочих місць.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №047050032904 від 30.07.2025 року позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відмова обґрунтована тим, що вік заявника 50 років 01 місяць 08 днів. Страховий стаж особи становить 29 років 07 місяців 18 днів. Пільговий стаж особи не підтверджено. Результати розгляду документів, доданих до заяви: -за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання згідно із дипломом НОМЕР_2 від 29.04.1994, оскільки відсутній рік вступу та не враховано період навчання згідно із трудовою книжкою НОМЕР_3 від 25.06.1994, оскільки вказана дата видачі диплому 29.04.1994 не відповідає даті видачі диплому 28.04.1994 згідно із записом трудової книжки.
Для зарахування необхідно долучити довідку про період, форму навчання видану на підставі первинних документів та при необхідності довідку про перейменування (реорганізацію) навчального закладу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 21.06.1994 по 02.08.2021 в Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Ф.Е. Дзержинського згідно архівної довідки № С-21/2-09/821 від 10.06.2025, оскільки відсутнє посилання на Постанову Кабінету Міністрів України, на первинні документи (прийняття, переведення, звільнення тощо), відсутній розрахунок пільгового стажу, відсутня інформація щодо надання відпусток.
Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до статті 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Наведене кореспондується положенням частини 2 статті 24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;
ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема, у Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).
Зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
Згідно з пунктом «д» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.
Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Згідно із Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110; далі - Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, запис про час навчання у вищих навчальних закладах.
Вказаною інструкцією не було передбачено внесення записів до трудових книжок за умови навчання на вечірній (заочній формі).
Отже, весь період навчання за денною (очною) формою навчання у вищому навчальному закладі зараховується до страхового стажу особи.
Згідно з записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_5 від 25.06.1994 вона містить такі записи (вибірково, що стосується спірних періодів роботи):
01.09.1990 по 28.04.1994 - навчання у Дніпродзержинському металургійному коледжі 21.06.1994 - прийнята у Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського у відділ технічного контролю, сортопрокатна дільниця, контролером у виробництві чорних металів на відвантаженні готової продукції, холодна дільниця, 4 розряду;
Згідно із диплом молодшого спеціаліста серії ЗБ № 029834 від 29.04.1994 позивачка закінчила Дніпродзержинський металургійний коледж за спеціальністю експлуатація теплотехнічного устаткування та систем теплопостачання.
Записи в трудовій книжці позивача про період навчання з 01.09.1990 по 28.04.1994 відповідають вимогам заповнення трудової книжки, передбаченим Інструкцією №162, оскільки містять чіткі дати зарахування і відрахування з навчання та підтверджуються відповідним дипломом.
Згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, пунктом 1постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише відсутність трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 р. №301 «Про трудові книжки» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
З приводу тверджень відповідача про те, що позивачем не подано уточнюючу довідку про період та форму навчання, суд зазначає, що період навчання з 01.09.1990 по 28.04.1994, окрім запису №1 у трудовій книжці, підтверджено також наявною у матеріалах справи копією диплому. Відповідно до Інструкції, яка діяла на час навчання позивача, записи в трудовій книжці про період навчання вносився у трудову книжку при навчанні на денних відділеннях.
Також частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Посилання відповідача-1 на відсутність в дипломі позивача рік вступу також не може бути підставою не зарахування періоду навчання, оскільки є надмірним формалізмом та вказана помилка не може нівелювати навчання позивача, позбавивши її права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу за період її навчання.
Отже, позивачем підтверджено факт навчання з 01.09.1990 по 28.04.1994 - навчання у Дніпродзержинському металургійному коледжі року, а відтак, вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.
Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 04.08.1996 року по 18.08.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
03 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.11.2021 року прийнятій у справі №360/3611/20 зробила висновок про те, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що вік позивача, є достатнім для звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач досягла 50 річного віку, тому позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону) відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020)
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 3, п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Відповідно до записів в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_5 від 25.06.1994 вони містить такі записи (вибірково, що стосується спірних періодів роботи):
01.08.1996 - переведена там же новопрокатна дільниця, контролером у виробництві чорних металів на догляді та вирубці готової продукції, холодної дільниці обробки металу, 4 розряду;
04.08.1996 - переведена там же тимчасово сортопрокатна дільниця, контролером у виробництві чорних металів порізки металу на ножицях гарячої ділянки 4 розряду;
01.10.1996 - переведена там же тимчасово сортопрокатна дільниця, контролером у виробництві чорних металів на видачі металу з печі гарячої ділянки робіт з розряду постійно; ДМК ім. Дзержинського з 28.02.1997 року перейменовано у ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ім. Ф.Е. Дзержинського;
03.09.2001 - переведена там же сортопрокатна дільниця контролером у виробництві чорних металів гаряча дільниця 3 розряду;
27.01.2004 - переведена там же сортопрокатна гаряча дільниця контролером виробництві чорних металів 4 розряду, y 25.11.2005 - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена в управління технічного контролю сортопрокатна дільниця гаряча дільниця контролером у виробництві чорних металів 4 розряду;
01.10.2006 - переведена там же сортопрокатна дільниця, гаряча дільниця, порізка металу на ножицях, контролером у виробництві чорних металів 4 розряду; Робоче місце атестовано за Списком № 2 згідно постанови № 992 від 29.12.06;
03.06.2009 - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена там же сортопрокатна дільниця контролером у виробництві чорних металів 4 розряду; ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 23.05.2011 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського»;
02.07.2012 - у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена в управління якості продукції відділ технічного контролю сортопрокатна дільниця гаряча дільниця контролером у виробництві чорних металів 4 розряду; Робоче місце атестовано по Списку № 2 згідно постанови № 671 від 26.12.12;
14.02.2014 -у зв`язку із покращенням структури управління комбінатом переведена там же сортопрокатна дільниця контролером у виробництві чорних металів 5 розряду.
Тобто те, що позивачка працювала на роботах за посадами, що передбачені Списком № 2, підтверджено записами у її трудовій книжці. 
Також вищевказані дані у трудовій книжці позивачки підтверджуються архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 10.06.2025 № С-21/2-09/821, від 10.06.2025 № С-21/2-09/822, від 10.06.2025 № С-21/2- 09/823, від 10.06.2025 № С-21/2-09/823/1 (історична довідка).
Листом від 15.07.2025 № 143-692 ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» повідомило позивачку щодо отримання уточнюючої довідки за пільгові періоди роботи у ПАТ «ДМК» 3 04.08.1996 по 18.08.2013 про таке: ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» не є правонаступником ПАТ «ДМК», отже не може бути і розпорядником публічної інформації по даному підприємству.
Архівні документи щодо заробітної плати та періодів роботи, включаючи роботу у шкідливих (особливо шкідливих) і важких (особливо важких) умовах праці за Списками № 1, № 2 працівників ПАТ «ДМК» на зберігання до ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» не передавались. На теперішній час архівні документи ПАТ «ДМК», на виконання рішення суду, передані на зберігання до міського архіву Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. Також Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за період роботи з 1998 по 2009, з 2010 по 2013 рік за кодом підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013Б1».
Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року №22-2, код підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013Б1» - проставлявся працівникам з 05 листопада 1991 року, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки б місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 04.08.1996 по 18.08.2013., пенсійний орган виходив з того, що у архівних довідках відсутнє посилання на ПКМ України, на первинні документи (прийняття, переведення, звільнення тощо), відсутній розрахунок пільгового стажу, відсутня інформація щодо надання відпусток, однак суд апеляційної інстанції зауважує, що обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України.
Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення № 047050032904 від 30.07.2025 року та як наслідок необхідності його скасування.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у справі №160/31126/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 18 червня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов