Справа № 650/6704/25
провадження № 2/650/960/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
представника позивачів – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник позивачів ОСОБА_1 до Бериславської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулися до суду з указаним позовом, у якому просять визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 право власності по 1/4 частці за кожним на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 право власності по 1/4 частці за кожним на земельну ділянку площею 0,1151 га, кадастровий номер 6520681200:01:001:0414, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина, у зв`язку з чим Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою 10.06.2025 р. була зареєстрована спадкова справа №53015967 за заявою спадкоємця ОСОБА_2 .
Станом на дату смерті спадкодавця ОСОБА_7 разом з ним проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 позивачі: ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_2 - дружина.
Тобто, позивачі прийняли спадщину від ОСОБА_7 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Всі позивачі є спадкоємцями першої черги.
06 серпня 2025 року спадкоємець ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до Державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 .
Проте, нотаріусом було відмовлено спадкоємцю у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що частка спадкодавця в праві власності на житловий будинок (1/5) не відповідає його частці в праві власності на земельну ділянку, на якій він розташований (1/1).
Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивачі не можуть оформити своє право власності, вони змушені звернутися до суду з даним позовом.
На судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 підтримав вимоги позову просив їх задовольнити.
Позивачі на судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. 
На судове засідання представник відповідача не з`явився. 
Вислухавши представника позивачів, дослідивши надані суду письмові докази, а також проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 .
Після його смерті відкрилась спадщина, у зв`язку з чим Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою 10.06.2025 р. була зареєстрована спадкова справа №53015967 за заявою спадкоємця ОСОБА_2 , що підтверджено копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81469572 від 10.06.2025 р.
На дату смерті спадкодавця ОСОБА_7 , йому належали: на праві спільної сумісної власності - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.02.1995 р., на праві приватної власності - земельна ділянка площею 0,1151 га, кадастровий номер 6520681200:01:001:0414, розташована на території АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №035675, виданого на підставі рішення Зміївської сільської ради від 10.04.2000 р. №141, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 14.02.1995 р., копією Державного акту на право приватної власності на землю.
Станом на дату смерті спадкодавця ОСОБА_7 разом з ним проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 позивачі: ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_2 - дружина.
Тобто, позивачі прийняли спадщину від ОСОБА_7 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Всі позивачі є спадкоємцями першої черги, що підтверджується довідкою виконкому Бериславської міськради про реєстрацію місця проживання від 25 серпня 2025 року №2077, а також копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про шлюб. 
06 серпня 2025 року спадкоємець ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до Державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 .
Проте, нотаріусом було відмовлено спадкоємцю у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що частка спадкодавця в праві власності на житловий будинок (1/5) не відповідає його частці в праві власності на земельну ділянку, на якій він розташований (1/1), що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 серпня 2025 року. 
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої-Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. 
Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування » від 30.05.2008 року за № 7, передбачено, що, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за ним такого права в судовому порядку.
Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачам, але таке право не визнається, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачами в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню.
Обраний позивачами спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. 
Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивачів, які на законних підставах володіють належним нерухомими майном, проте не можуть це право підвередити перед третіми особами, а отже реалізувати свої пов`язані із цим похідні права, так і відповідача, який не заперечував проти задоволення позовних вимог та не набув право на відповідне майно.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачами судового збору суд покладає на позивачів, враховуючи при цьому, що право останніх не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 – 265, ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник позивачів ОСОБА_1 до Бериславської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 право власності по 1/4 частці за кожним на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 право власності по 1/4 частці за кожним на земельну ділянку площею 0,1151 га, кадастровий номер 6520681200:01:001:0414, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 05 червня 2026 року.

Суддя:    __________________   О.О. Сікора