Справа № 606/1008/26 

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2026 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , 
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 12026216080000033, відомості про яке внесено 01 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення
ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Мшанець Теребовлянської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, розлученого, розвідника-навідника 1 розвідувальної групи спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , не депутата, судимого Теребовлянським районним судом Тернопільської області 11 вересня 2025 року за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який сплачено повністю, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, 
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.
25 лютого 2022 року ОСОБА_2 згідно з Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022 року призваний на військову службу до Збройних Сил України, після чого направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . 
Відповідно до вимог ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час проходження військової служби солдат   ОСОБА_2  зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, сумлінно вивчати військову справу, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. 
Статтею 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Однак, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально-караним, вчинив кримінальний проступок проти життя та здоров`я колишньої дружини -  ОСОБА_3 .
Зокрема, 23 березня 2026 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи на території господарства колишньої дружини, що за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_2  виник словесний конфлікт, в ході якого в останнього виник протиправний намір, спрямований на умисне завдання тілесних ушкоджень  ОСОБА_3 шляхом нанесення ударів.
Реалізуючи свій протиправний умисел, порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність,  ОСОБА_2 наніс один удар правою ногою в ділянку лівої гомілки  ОСОБА_3 , після чого наніс ще один удар правою ногою в праву гомілку останній, внаслідок чого ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця лівої гомілки, що за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Вказані обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження. 
Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Крім того, до обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Також до обвинувального акту надано письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 , в якій вона зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілої ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження.
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, прийшов до висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального проступку, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставиною, що обтяжує покарання, є те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок щодо колишнього подружжя.
Також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, та фактичні обставини його вчинення, зокрема, те, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, є військовослужбовцем, має постійне місце реєстрації та проживання, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України. 
Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначене даним вироком покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст. 368-371,373-374,376 381-382 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1