3/130/291/2026 
130/1070/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України 

28.05.2026 р. м. Жмеринка
Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП України у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
28.03.2026 о 09:00 год. в с. Станіславчик по вул. Центральна ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під запис на бодікамеру. По даному факту був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №626117.
19.05.2026 захисник ОСОБА_1 – адвокат Халупко В.М. подав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП. Зазначив, що зі змісту протоколу вбачається, що 28.03.2026 року приблизно о 09 год. 00 хв. у Вінницькій області, Жмеринському районі, с. Станіславчик, по вул. Центральній, працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом ВАЗ 2101 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Вважає, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам по собі протокол не є беззаперечним доказом вини особи, а лише процесуальним документом, у якому викладено позицію працівника поліції. Вина особи має бути доведена сукупністю доказів, які підтверджують кожен елемент складу правопорушення: факт керування транспортним засобом, законність зупинки, наявність законних підстав для вимоги пройти огляд, належність процедури пропозиції огляду та належне фіксування саме відмови від огляду у встановленому законом порядку. У цій справі такі обставини належним чином не підтверджені. З матеріалів не вбачається, що працівниками поліції було зафіксовано момент керування транспортним засобом, момент руху автомобіля, законну підставу зупинки, належне роз`яснення прав, повну та зрозумілу пропозицію пройти огляд у встановленому порядку, а також належно оформлену відмову саме від огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів. У матеріалах справи відсутній належний доказ, який би безпосередньо підтверджував, що саме я керував автомобілем у русі у вказаний у протоколі час та у вказаному місці. Протокол містить лише твердження працівника поліції, однак не замінює доказів і не може сам по собі усунути сумніви щодо фактичних обставин. Належним підтвердженням факту керування міг би бути безперервний відеозапис, на якому зафіксовано рух транспортного засобу, особу водія за кермом під час руху, момент зупинки саме цього автомобіля, подальший контакт із поліцейськими та безперервний розвиток подій. Якщо відеозапис починається вже після фактичної зупинки, коли особа перебуває біля автомобіля або поряд із ним, такий запис не доводить поза розумним сумнівом факт керування. Наявність автомобіля, наявність особи біля нього, а також пояснення працівників поліції не можуть автоматично ототожнюватися з доведеним фактом керування транспортним засобом. У поясненнях ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом у тому значенні, яке необхідне для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно, саме орган, який склав матеріали, має довести протилежне належними доказами, а не перекладати на мене обов`язок доводити свою невинуватість. У протоколі серії ЕПР1 № 626117 не наведено конкретної та перевіреної підстави зупинки транспортного засобу відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Не зазначено, яке саме порушення Правил дорожнього руху було зафіксоване до зупинки, яким доказом воно підтверджується, чи існує відеозапис такого порушення, чи було повідомлено водієві конкретну причину зупинки з описом відповідних обставин. У протоколі зазначено такі ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. Водночас ці ознаки самі по собі не доводять стану алкогольного сп`яніння та не підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Вони можуть бути лише підставою для належної пропозиції пройти огляд, але не є доказом вини. Стан алкогольного сп`яніння у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП має бути підтверджений або належним результатом огляду, проведеного у встановленому законом порядку, або належно зафіксованою відмовою саме водія від проходження такого огляду. Якщо процедура пропозиції огляду або фіксації відмови є неповною, нечіткою чи сумнівною, самі по собі суб`єктивно описані ознаки не можуть бути достатніми для притягнення до відповідальності. Запах алкоголю з порожнини рота не підтверджує ступінь сп`яніння та не доводить, що особа перебувала у стані, який впливає на здатність керувати транспортним засобом. Почервоніння очей також може бути спричинене різними обставинами, зокрема станом здоров`я, втомою, погодними умовами, алергічними реакціями або іншими причинами. Працівники поліції не є медичними працівниками, які можуть на підставі зовнішніх ознак достовірно встановлювати стан сп`яніння. Отже, наявність у протоколі шаблонного переліку ознак не звільняє орган обвинувачення від обов`язку довести подію та склад правопорушення належними і допустимими доказами.
ОСОБА_1 та його захисник адвокат Халупко В.М., які належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 28.05.2026 не з`явилися. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від них не надходило. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідивши матеріали справи, вважаю що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
Суд вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.
При цьому, суд не бере до уваги викладені в клопотанні про закриття провадження у справі обставини, як такі, що повністю спростовуються оглянутими відеодоказами, та розцінює їх, як спосіб захисту і спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 33, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и л а :
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду області.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя