ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 650/36/26
Номер провадження 33/819/65/26
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді-доповідача Склярської І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Погрібної Тетяни Сергіївни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року, ухвалену під головуванням судді Ковальчук О.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштований,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 , ст.124, ст.122-4 КУпАП

встановив:
Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 , ст.124, ст.122-4 КУпАП та на підставі ст.36 ч.2 КУпАП накладено стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.130 ч.4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, адвокат Погрібна Т.С., яка діє від імені ОСОБА_1 , подала 23 лютого 2026 року апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року по справі №650/36/26; скасувати постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року, якою в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1ч.1.ст.247 КУпАП.
Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги заявлені в частині скасування постанови суду першої інстанції, якою в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті 130 КУпАП, то суд апеляційної інстанції наводить доводи викладені в апеляційний скарзі щодо незаконності постанови суду в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП.
На доведення вимог апеляційної скарги адвоката Погрібна Тетяна Сергіївна, яка діє від імені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначила, що 22 грудня 2025 року о 18 год. 48 хв. у селищі Велика Олександрівка Бериславського району Херсонської області по вул.Свободи 120-А ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд колесом автомобіля на каналізаційний люк, який був неналежним чином укритий цементованими плитами. Унаслідок чого автомобіль занесло, що призвело до зіткнення з автомобілем MITSUBISHS LANCER, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Між учасниками дорожньо-транспортної пригоди відбулася розмова в ході якої було встановлено, що пошкодження транспортних засобів є незначними та досягнуто домовленості, конфлікт вичерпано, взаємних претензій один до одного вони не мали.
ОСОБА_1 залишив місце події та поїхав додому, будучи у пригніченому емоційному стані останній залишив автомобіль у дворі та поїхав до друзів, де вжив незначну кількість алкоголю. 
Увечері 22 грудня 2025 року до домоволодіння ОСОБА_1 прибули працівники поліції, які поводили себе зухвало та з порушенням норм законодавства: без згоди власника та без будь-яких процесуальних документів самовільно відкрили автомобіль HYUNDAI SANTA FE, почали його огляд та обшук, без дозволу власника зайшли до будинку апелянта, здійснили огляд кімнат, приміщень.
ОСОБА_1 неодноразово наголошував на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, та зазначав, що факт вживання алкогольних напоїв після повернення додому не є правопорушенням, оскільки в цей час він не керував транспортним засобом.
На момент ДТП у салоні автомобіля разом з ОСОБА_1 перебував ОСОБА_3 , який сидів на задньому сидінні та був очевидцем події. ОСОБА_3 надав письмові пояснення працівникам поліції, у яких підтвердив, що під час ДТП ОСОБА_1 перебував у тверезому стані.
Незважаючи на це, працівники поліції примусили  ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого було зафіксовано показник 2,10 проміле. При цьому його права не були роз`яснені, а відео фіксація з нагрудної боді-камери здійснювалась з перервами. 
Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, оскільки не заперечував факту вживання алкоголю після події та не вбачав сенсу у проведенні такого огляду за відсутності керування транспортним засобом.
23 грудня 2025 року працівники поліції знову прибули до домоволодіння ОСОБА_1 та поводили себе агресивно, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був змушений викликати поліцію за номером 102.
В апеляційній скарзі вказано, що метою повторного візиту працівників поліції було примушення ОСОБА_1 до підписання складених раніше протоколів. Під психологічним тиском апелянт був змушений підписати документи 23 грудня 2025 року.
Апелянт звернув увагу, що в оскаржуваній постанові суду першої інстанції вказано, що справу розглядав Великоолександрівський районний суду Волинської області, що не відповідає дійсності та в постанові не вказано повну адресу місця вчинення дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 22.12.2025 року о 18 год. 48 хв. Вказано лише назву вулиці, однак відсутній номер будинку.
Крім того, зазначив, що в оскаржуваній постанові суду наведено часовий проміжок між подіями, який становить лише 10 хв., що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначив, що після прибуття скаржника додому та до моменту приїзду працівників поліції минула щонайменше одна година.
29 січня 2026 року судове засідання фактично не проводилось, ОСОБА_1 провину в залі судового засіданні не визнав, його допит судом першої інстанції не проводився.
Судом першої інстанції не були допитані ані учасники дорожньо-транспортної пригоди, ані свідки, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи. Також судом першої інстанції не було витребувано відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «Аврора».
Вживання алкоголю ОСОБА_1 , яке було встановлено працівниками поліції та судом першої інстанції, не перебувало в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, оскільки він обґрунтовано вважав, що конфліктна ситуація між учасниками ДТП була врегульована та вичерпана, а про виклик поліції йому відомо не було. Таким чином ОСОБА_1 не усвідомлював необхідності проходження медичного огляду, а також не міг передбачити настання правових наслідків, передбачених ч.4 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства, оскільки у ньому не зазначено усіх свідків, які були присутні під час події, а також відсутні відомості про точне місце вчинення адміністративного правопорушення.
У протоколі зазначено, що водійське посвідчення не вилучалось , що не відповідає фактичним обставинам справи. Так на відео запису на тайм коді 20:39 поліцейський повідомив, що водійське посвідчення було вилучене, та запитує у апелянта, чи потрібен йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не вручався. Матеріали відеофіксації також не містять відомості про процес складання акту огляду, а в протоколі серія ААБ№246275 відсутні дані про долучення такого акту, як додатку. Також долучений акт огляду не містить підтвердження ознайомлення з ним ОСОБА_1 , а також доказів вручення йому примірника акту.
Процедура послідовності дій огляду на стан алкогольного сп`яніння була істотно порушена, оскільки спочатку апелянту було запропоновано проїхати до медичного закладу, а вже після цього – пройти огляд на місці з використанням спеціального технічного засобу, що прямо суперечить вимогам статті 266 КУпАП. Також працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про наявність конкретних ознак алкогольного сп`яніння.
Направлення на медичний огляд, що міститься в матеріалах справи складене 22 грудня 2025 року о 20 год. 00 хв., однак з відеозапису вбачається, що фактично направлення складено о 20:32 год.
В матеріалах справи відсутні : сертифікат відповідності газоаналізатора «Драгер», свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, будь-які докази використання сертифікованих мундштуків. За таких обставин результати огляду, отримані за допомогою зазначеного технічного засобу, не можуть вважатися належними та допустимими доказами.
Апелянт вказує на складання протоколу з істотними порушеннями, а саме: в протоколі серія ААБ№246275 від 22.12.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 о 18:58 год. нібито вживав алкоголь, водночас працівники поліції прибули за адресою: вул.Першотравнева,18 та виявили ОСОБА_1 лише близько 19-40 год. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається виправлення хвилин у зазначені часу вчинення правопорушення, що свідчить про внесення змін до вже складеного процесуального документу. Також в протоколі відсутні відомості про свідків та не зазначено, що під час фіксації обставин здійснювалась відео фіксація, що є істотним порушенням статей 256,251 КУпАП.
Також, в апеляційній скарзі адвокат Погрібна Тетяна Сергіївна, просила поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вперше апеляційну скаргу було подано 05 лютого 2026 року – в межах строку, передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП. До апеляційної скарги було додано ордер адвоката, оформлений відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Разом з тим, постановою Херсонського апеляційного суду від 20 лютого 2026 року апеляційну скаргу було повернуто з мотивів ненадання договору або витягу до нього.
Таким чином, вказала, що фактичний пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлено виключно поверненням своєчасно поданої апеляційної скарги, а не зволіканням чи недобросовісною поведінкою апелянта.
Після отримання постанови про повернення апеляційної скарги сторона захисту без зволікань повторно звернулась до суду з апеляційною скаргою, усунувши зауваження викладені в постанові.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, щодо скасування постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, може клопотати про поновлення їй строку на подання апеляційної скарги, вказавши поважні причини, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначний законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на скаржника.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Враховуючи, що апеляційну скаргу на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року, подано вперше 06 лютого 2026 року, тобто в межах строку, визначеного частиною 2 ст.294 КУпАП. Разом з тим, апеляційна скарга була подана без підтвердження повноважень адвоката на апеляційне оскарження постанови, у зв`язку з чим постановою Херсонського апеляційного суду від 20 лютого 2026 року вказана апеляційна скарга адвоката Погрібної Т.С., яка діє від імені ОСОБА_1 , була повернута апелянту, що не позбавляє скаржника права повторно звернутись до апеляційного суду з апеляційною скаргою. Так як, повторно адвокат Погрібна Т.С., яка діє від імені ОСОБА_1 , з апеляційною скаргою звернулась невідкладно, одразу після повернення судом апеляційної інстанції апеляційної скарги -23 лютого 2026 року, суд приходить до висновку, що строк на подання апеляційної скарги на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

У п.2.10 (є) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Так, відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП передбачена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Доводи апеляційної скарги, як і матеріали справи, містять визнання ОСОБА_1 здійснення ДТП. Також, в апеляційній скарзі та матеріалах справи ОСОБА_1 визнається вживання ним алкоголю після здійснення ДТП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 246276 від 23.12.2025 складений відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП щодо вчинення ДТП ( а.с.57).
Матеріали справи про адміністративне правопорушення також містять протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 115371 від 22.12.2025 складений відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122-4КУпАП щодо залишення місця ДТП ( а.с.30).

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не оскаржується постанова в частині його відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, які здійсненні ОСОБА_1 за обставин, що стали також підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП. Тобто наведені правопорушення є взаємопов`язаними.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015(Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (Порядок).
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. (пункти 1-7 розділу ІІ Інструкції)
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №246275 ОСОБА_1 22.12.2025 року о 18:58 в селищі Велико Олександрівка по вул.Першотравневій вживав алкоголь, а саме горілку в кількості близько 300 гр. (триста) грамів після вчинення ним дорожньо транспортної пригоди , а саме за його участю, вживав алкоголь після ДТП до проведення поліцейським встановленого порядком огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Драгер». Після продуття Драгер показав 2,10 проміле. З показниками Драгер водій ОСОБА_1 погодився.. ДТП трапилося по вул.Свободи в с-щі Велика Олександрівка, Бериславського району .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення якими зафіксовані обставини вчинення правопорушень серії ААБ №246275, серії ААБ №246276, серія ААД №115371(а.с.1,5,30), рапортом працівника поліції від 22.12.2025 року (а.с.9),схемою місця ДТП від 22.12.2025 р., поясненнями ОСОБА_1 ; (а.с.17) чек листом Драгер (а.с.20), Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.19), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій (а.с.22) відеозаписом( а.с.25)

На відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який був досліджений судом апеляційної інстанції, зафіксовано спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 , який пояснює працівникам поліції, що він вживав алкоголь, а саме що вживав алкоголь після ДТП, про що неодноразово повторює (19:47, 19:48, 19:51, 19:54 хв.,).
На що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестера Драгер (19:48хв.), ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (19:52 хв.).
Результати огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестера Драгер позитивні – 2,10 проміле. 
З вказаними результатами ОСОБА_1 погодився (19:54 хв.), а саме на запитання працівника поліції : «Після ДТП ти приїхав і випив. Щас продув. Ти согласен що ти після ДТП випив і щас надув» (19:54 хв.) відповів «Согласен» (19:54). 
Працівниками поліції неодноразово запропоновано ОСОБА_1 проїхати до лікарні (19:50), але останній відмовився (19:55 хв.)
З наданого до суду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт вчинення ДТП, при цьому неодноразово зазначав, що вживав спирті напої саме після вчинення ДТП.
Про вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 після ДТП зазначено і в його письмових поясненнях. ( а.с.17).
Вказані обставини ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовані.

Суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що не є правопорушенням вживання алкоголю після скоєння ДТП внаслідок вичерпаності самого факту ДТП, оскільки об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, окрім іншого, полягає у вживанні, водієм транспортного засобу після ДТП за його участі, алкогольних напоїв, до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
При цьому посилання на вичерпаність факту ДТП спростовуються наданим до суду відеозаписом та письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а також складеним відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП і притягнення останнього до відповідальності за скоєння ДТП.

Не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення точного місця вчинення правопорушення, а саме не зазначення номеру будинку не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Згідно частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Оскільки всі дії з приводу огляду ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис, який долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури огляду, а тому наявність свідків та зазначення їх в протоколі у цьому разі є не обов`язковою. 
Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя суду першої інстанції не допитав свідків та не витребував відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «Аврора» суд вважає необґрунтованими, оскільки клопотань ні в усному, ні в письмовому вигляді про допит свідків та витребування відеозапису у суді першої інстанції не заявлялись.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі зазначено, що водійське посвідчення не вилучалось спростовуються даними зазначеними в протоколі серія ААБ №246275, в якому вказано наступне: «тимчасово вилучені документи: посвідчення водія НОМЕР_3 від 29.12.2015, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом , серія НОМЕР_4 , отримувати відмовся» та відеозаписом. Крім того, ці доводи не впливають на склад правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП, який є доведеним.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Якщо технічними хар актеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. (пункт 10 Розділу ІІ Інструкції)

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції оголошено ОСОБА_1 про складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (20:32 хв), надано йому ці документи та запропоновано в них розписатись, але ОСОБА_1 відмовився.(20:34 хв.).

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності газоаналізатора «Драгер», свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, будь-які докази використання сертифікованих мундштуків не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки на вимогу особи надається сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а не надаються вказані документи до матеріалів справи. (пункт 5 Розділу ІІ Інструкції).

Посилання на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 246275 від 22.12.2025 року.
Оскільки в протоколі серія ААД №246275 працівником поліції проставлена відмітка, що ОСОБА_1 від підпису відмовився, надати пояснення відмовився, а отже, жодних зауважень з приводу не роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказав.
Доводи апелянта щодо виправлення хвилин у протоколі про адміністративне правопорушення не спростовує сукупність досліджених доказів на підтвердження правопорушення, скоєного ОСОБА_1 , за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням наведеної сукупності доказів, вважаю, що водієм ОСОБА_1 порушений пункт п.2.10 «є» Правил дорожнього руху та вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.
Інші заперечення апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, так як повністю спростовуються вищенаведеними доказами у даній справі.

За таких обставин, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст.30,36 КУпАП і призначив його в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
За таких обставин, оскільки за приписами ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність окрім іншого, за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участі алкогольних напоїв, до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, апеляційний суд вважає доведеними факти вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
постановив:
Заяву адвоката Погрібної Тетяни Сергіївни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. 
Поновити адвокату Погрібній Тетяні Сергіївні, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу адвоката Погрібної Тетяни Сергіївни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року залишити без задоволення.
Постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29 січня 2026 року, в частині якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Херсонського апеляційного суду І.В. Склярська