Справа № 939/2460/25

РІШЕННЯ
Іменем України

11 травня 2026 року	Бородянський районний суд	

Київської області в складі: головуючого – судді Стасенка Г.В.,
за участі секретаря судового засідання – Кригер А.В.,
позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки – адвоката Тищенко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Бородянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, 

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що його дружина – відповідачка ОСОБА_2 , перебуваючи у першому шлюбі з ОСОБА_3 народила двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте ОСОБА_3 не є білогічним батьком ОСОБА_6 і в момент реєстрації його батьком нічого про це не знав. З 2010 року подружні стосунки між ОСОБА_3 і відповідачкою припинені і за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26 листопада 2014 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З 08 січня 2025 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_7 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його біологічною дочкою і вважає його своїм батьком, але оскільки вона народилася коли відповідачка перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 , то у свідоцтві про народження її батьком вказаний бувший чоловік відповідачки – ОСОБА_3 . Протягом останніх 13 років він проживає з ОСОБА_2 як сім`я, діти вважають його своїм батьком, бо саме він протягом всіх цих років піклувався про них, забезпечував матеріально та займався їх вихованням. Відповідачка не заперечує проти того щоб їх спільна дитина була записана його дочкою. Факт того, що він є біологічним батьком дитини встановлений висновком про біологічне батьківство № 39504494 від 01 серпня 2025 року.
З урахуванням вказаних обставин просив визнати його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Шибене Бородянського району Київської області, батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис цивільного стану № 16 від 28 січня 2015 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме змінити прізвище з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ", внести зміни про нього, як про батька дитини, та змінити по батькові дитини на " ОСОБА_10 ".
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав і викладене підтвердив; зазначив, що про своє батьківство щодо ОСОБА_11 переконався, коли отримав відповідний експертний висновок.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник – адвокат Тищенко Л.М. в судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити.
Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 та її представника – адвоката Тищенко Л.М., дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 , про що 28 січня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується копіями актового запису про народження №16 від 28 січня 2015 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області. В графі батько вказаний – ОСОБА_3 , а в графі мати – ОСОБА_12 (а.с. 8, 40). 
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року, ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).
З 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 11).
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був розірваний (а.с. 12).
З 08 січня 2025 року ОСОБА_1 повторно перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7)
Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Бородянської селищної ради 14 січня 2025 року, проведено обстеження умов проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з кухні, вітальні та ванної кімнати. В квартирі наявні всі необхідні меблі та побутові прилади, а також необхідні комунікації. У дітей є окремі спальні місця, місця для навчання та проведення дозвілля. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 - мати; ОСОБА_1 - чоловік; ОСОБА_4 - син; ОСОБА_5 - донька. Стосунки в сім`ї доброзичливі, дружні (а.с. 9).
З копії акту від 04 квітня 2025 року, складеного депутатом Бородянської селищної ради вбачається, що ОСОБА_2 повідомляє про факт свого спільного проживання з громадянином ОСОБА_1 протягом 13 років (а.с. 13).
Відповідно до копії висновку про біологічне батьківство № 39504494 від 01 серпня 2025 року, біологічне батьківство донора зразка маркованого " ОСОБА_1 " щодо донора зразка маркованого " ОСОБА_5 " не може бути виключено; ймовірність батьківства 99,9999999999% (а.с. 14).
Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства").
Згідно із статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів супільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними та релігійними групами.
Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.
Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається свого батьківства. 
Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. 
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. 
Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні відомості до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. 
Відповідно до п. 2.16.4 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 постанова Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Визнання батьківства – це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини, і це одне з найактуальніших питань у сімейному праві України. Адже факт походження дитини від даного чоловіка спричиняє необхідність виконання обов`язків батька, визначених законодавством. За загальним правилом, у випадку, коли мати і батько перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, презюмується, що дитина походить від подружжя. У випадку, якщо мати та батько дитини не перебували у шлюбі між собою, відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України походження дитини від батька визначається або за спільною заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Враховуючи, що позивач просить визнати його батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. 
Керуючись ст. 121, 122, 125, 128, 129, 134 СК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком неповнолітньої дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області 28 січня 2015 року № 16, і вказати батьком дитини – ОСОБА_1 , громадянина України.
Змінити прізвище дитини з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ", а по батькові – з " ОСОБА_13 " на " ОСОБА_10 ".
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення суду складено 20 травня 2026 року.

Головуючий - суддя	Геннадій СТАСЕНКО