Справа № 202/14873/24
Провадження № 2/202/351/2026 

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

29 травня 2026 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Мартинюк С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
У С Т А Н О В И В:
19 грудня 2024 року позивач ОСОБА_3 в особі свого представника – адвоката Ромась А.І. звернулася відповідно до розпорядження Верховного Суду від 14.03.2022 за № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», яким змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 17 вересня 2021 року між нею і громадянином Республіки Індія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Колката штату Західна Бенгалія Республіки Індія.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 17 вересня 2021 року між нею і ОСОБА_4 у Лиманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 213, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Спільних дітей із відповідачем не мають.
Через півтора місяця після одруження відповідач поїхав до іншої країни в робоче відрядження і після цього не повернувся. 
В телефонному режимі відповідач повідомив, що вирішив припинити сімейні відносини.
Отже, з 30 жовтня 2021 року шлюбні відносини між ними припинені. 
Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між нею і відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. 
За цих підстав позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 24 грудня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року витребувано з Державної міграційної служби України відомості про зареєстроване місце проживання або перебування відповідача, зокрема щодо видачі йому посвідки на проживання, адреси його проживання чи перебування в Україні, а також (за наявності) його адреси в країні громадянства.
Згідно з повідомленням Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби № 8.1-766/8.1.1-25 від 30.04.2025, яке фактично надійшло до суду 13 травня 2025 року, за обліками територіальних органів та підрозділів ДМС та Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС громадянин Республіки Індія з персональними даними, зазначеними в ухвалі, не значиться.
21 травня 2025 року судом була постановлена ухвала про звернення до компетентних органів Республіки Індія з судовим дорученням про вручення відповідачу ОСОБА_5 копії позовної заяви разом із доданими до неї документами та повідомлення про дату, час і місце судового розгляду справи з пропозицією надати свій відзив на позов. 
Цією ж ухвалою провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентних органів щодо виконання судового доручення.
Із зазначеною ухвалою не погодилася позивачка, оскарживши її в апеляційному порядку. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року апеляційну скаргу представника позивача залишено без задоволення.
Отже, вищевказана ухвала суду набрала законної сили 13 серпня 2025 року. 
Після цього судом через Міністерство юстиції України до компетентних органів Республіки Індія були направлені судові документи, які необхідно вручити відповідачу, зокрема повідомлення (виклик) про дату та час судового розгляду справи про розірвання шлюбу, який із урахуванням тривалості виконання доручення (не менше шести місяців) призначено на 10-00 годину 01 квітня 2026 року. 
У повідомленні суду також зазначено, що у разі, якщо цей виклик (повідомлення) не буде вручено своєчасно, то суд це врахує та розгляне справу в день наступного судового засідання – о 10-00 годині 29 травня 2026 року. 
Судом неодноразово направлялися до міжрегіонального управління Міністерства юстиції України запити щодо стану виконання судового доручення. 
Згідно з листом Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.02.2026 на адресу Міністерства юстиції 14.10.2025 були направлені для подальшої передачі компетентному органу Республіки Індія матеріали доручення Індустріального районного суду міста Дніпра, будь-яка інформація щодо результатів виконання цього доручення не надходила.
При цьому, як убачається з матеріалів справи, у травні 2023 року позивач вже зверталася з аналогічним позовом про розірвання шлюбу, який 18 грудня 2024 року нею було залишено без розгляду. 
Разом із тим, у межах ініційованого позивачкою судового процесу про розірвання шлюбу Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська було направлено до компетентних органів Республіки Індія доручення про вручення документів та проведення інших процесуальних дій, необхідних у зв`язку з розглядом судом України справи за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. 
Згідно з повідомленням Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) № 4159/11.4-05 від 28.01.2025 таке доручення 13.12.2023 було надіслано Міністерству закордонних справ України для передачі на виконання компетентним органам Індії. 
Згідно з інформацією, наданою Посольством України в Республіці Індія, 24.01.2024 судове доручення було передано до Міністерства закордонних справ Республіки Індія. 
14.01.2025 Міністерство закордонних справ Республіки Індія отримало ноту щодо оновлення інформації про стан виконання доручення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про вручення судових документів ОСОБА_5 .
Дані щодо виконання вказаного доручення компетентними органами Республіки Індія відсутні. 
Згідно з листом Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.04.2026 на адресу Міністерства права та юстиції Республіки Індія Міністерством юстиції України 06.03.2026 було направлено запит щодо стану виконання повторного доручення українського суду стосовно ОСОБА_2 .
Будь-яка інформація щодо результатів виконання доручення на адресу міжрегіонального управління не надходила. 
З огляду на вищенаведене ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 12 травня 2026 року провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд справи на раніше визначену у судовому повідомленні дату - 10 годину 00 хвилин 29 травня 2026 року.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, в якій зазначено, що позивач свій позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. 
Стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, то суд звертає увагу, що згідно з частиною 8 статті 130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу. 
Статтею 498 ЦПК України визначено, що у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Між Україною та Республікою Індія укладений договір про взаємну правову допомогу у цивільних і господарських справах, який ратифіковано Законом України № 672-VІІ від 05.11.2013. 
Як зазначено вище, на виконання вимог законодавства суд у цій справі звернувся до компетентного органу Республіки Індія із судовим дорученням про вручення судових документів відповідачу ОСОБА_5 .
Однак до теперішнього часу відомості про виконання цього судового доручення до суду не надходили. 
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, гарантується, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Отже, праву відповідача бути повідомленим про розгляд справи та безпосередньо брати участь у судовому засіданні кореспондується право позивача на судовий захист та розгляд її справи у розумний строк. 
Тому при розгляді справи суд зобов`язаний дотримуватися балансу між правами обох сторін. 
Суд наголошує, що в цій справі Україною як правовою державою, яка додержується взятих на себе міжнародних зобов`язань, було вжито достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та забезпечення його процесуальних прав.
Відповідно до статті 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, яка була укладена 15 листопада 1965 року в місті Гаага (Нідерланди), учасниками якого, в тому числі, є Україна та Індія, з метою створення відповідних засобів для того, щоб судові та позасудові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк та поліпшення організації правової взаємодопомоги шляхом спрощення та прискорення процедури вручення, кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців; c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.
Приймаючи до уваги, що судове доручення про вручення відповідачу судових документів було завчасно у належний спосіб вручено компетентним органам Республіки Індія, з дати направлення такого доручення сплинув термін, який був визначений судом як достатній для його виконання і який становив понад шість місяців, але, незважаючи на всі зусилля суду, не було отримано протягом розумного строку підтвердження про виконання доручення компетентними органами запитуваної Держави, суд вважає наявними підстави для розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних даних та доказів.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Так, судом установлено, що 17 вересня 2021 року між громадянином Республіки Індія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Колката штату Західна Бенгалія Республіки Індія та громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою міста Лиману Донецької області, в Лиманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 213.
Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_7 ».
Сторони спільних дітей не мають.
Згідно з позовною заявою шлюбно-сімейній відносини між сторонами припинені наприкінці жовтня 2021 року. 
Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.
Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
При розгляді справи суд ураховує взаємовідносини між сторонами, а саме те, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені наприкінці жовтня 2021 року, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, а саме небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, всі інші обставини життя сторін, зокрема нетривалість шлюбу та відсутність спільних дітей, а також категоричне небажання поновлювати шлюбні відносини, що підтверджується відсутністю будь-яких заперечень проти розірвання шлюбу з боку відповідача. 
Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.
Позивач у своєму позові питання про відновлення її дошлюбного прізвища не ставила. Відтак прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « ОСОБА_7 », що не позбавляє її права змінити прізвище у позасудовому порядку.
При розподілі судових витрат суд виходить із того, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між громадянином Республіки Індія ОСОБА_4 і громадянкою України ОСОБА_1 , зареєстрований 17 вересня 2021 року в Лиманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 213.
Прізвище дружині після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_7 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Наталія Марченко