ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/9047/24 пров. № А/857/8612/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді - Хобор Р.Б.,
суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, у місті Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року, що ухвалила суддя Грень Н.М. у місті Львові, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 380/9047/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд:
- визнати протиправну бездіяльність командира роти старшого лейтенанта ОСОБА_2 та попереднього командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 ;
- зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 :
- додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах у необхідних для забезпечення оборони України за період з виплати за 08.06.2023 р. по 19.06.2023 р. - 3333, 33 (1 день пропорційно на 100 000 грн.) * 12 днів перебування на позиціях (згідно з довідкою 2014 від 21.11.2023 року) = 39 999, 96 ( тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч, 96 коп.);
- додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні: з 20.06.2023 р по 4.07.2023 року (згідно з виписки «Сумського обласного диспансера радіаційного захисту населення», витяг з наказу № 205 від 19.06.2023 року)- 3333, 33 * 15 днів лікування = 49 999, 95 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч, 95 коп.);
- додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень за 30 діб перебування у відпустці за станом здоров`я ( витяг з наказу № 223 від 7.07.2023 року).
- додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень за 30 діб перебування у відпустці за станом здоров`я ( витяг з наказу № 253 від 01.08.2023 року, довідка ВЛК № 7407 від 01.08.2023 року). 
Загальна сума виплат становить: 39 999, 96 + 49 999, 95 + 100 000 + 100 000= 289 999 грн., 91 коп. ( двісті вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн., 91 коп.).
Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, орієнтовною вартістю 15000 грн.
20 січня 2025 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу:
- додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні: з 20.06.2023 р по 04.07.2023 року (згідно з виписки «Сумського обласного диспансера радіаційного захисту населення», витяг з наказу № 205 від 19.06.2023 року)- 3333, 33 * 15 днів лікування= 49 999, 95 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч, 95 коп.);
- додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень за 30 діб перебування у відпустці за станом здоров`я ( витяг з наказу № 223 від 07.07.2023 року);
- додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень за 30 діб перебування у відпустці за станом здоров`я ( витяг з наказу № 253 від 01.08.2023 року, довідка ВЛК № 7407 від 01.08.2023 року).
У задоволенні інших позовних вимог відмовив.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Таку позицію обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, дійшов помилкових висновків щодо необхідності виплати позивачу додаткової винагороди, оскільки під час дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується військовослужбовцям лише під час отримання важкого поранення. Як вбачається з матеріалів справи, поранення, отримане позивачем, є легким. 
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходить військову службу у складі Військової частини НОМЕР_1 у званні солдата, що не заперечується сторонами.
Відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.06.2023 № 189 позивач прибув у район ведення бойових дій до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у ведені воєнних (бойових) дій.
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2023 № 205 позивач вибув з району ведення бойових дій зі складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у ведені воєнних (бойових) дій на лікування до НОМЕР_2 Військово-медичного госпіталю у зв`язку з бойовим пораненням.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.07.2023 № 223 позивач прибув у район ведення бойових дій до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у ведені воєнних (бойових) дій та убув у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб з 04 липня до 02 серпня 2023 року.
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 01.08.2023 № 253 позивачу продовжено відпустку за станом здоров`я на 30 діб з 02 по 31 серпня 2023 року.
19.06.2023 позивач отримав поранення при безпосередній участі в заходах оборони України.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 15.09.2023 № 8900 вказано, що травма ТАК, пов`язана з проходженням військової служби та згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості дана травма відноситься до легких.
Представник позивача неодноразово зверталась до відповідача із запитами на отримання документів та виплати додаткової грошової нагороди.
Листом від 24.02.2024 № 501/25/591 вказано, що додаткову винагороду за час вимушеної відпустки згідно з випискою КНП СОР «СОСДРЗН» від 03.07.2023 не передбачено, оскільки не вказано ступень важкості поранення.
Позивач повторно 10.01.2024 пройшов військову лікарську комісію, відповідно до довідки ВЛК № 724 вказано травма ТАК пов`язана із проходженням військової служби.
Позивач повторно звернувся до відповідача із запитом щодо виплати додаткової грошової допомоги, проте листом від 06.03.2024 № 2031 відповідач вказав, що питання виплати додаткових грошових винагород повторно не розглядають.
Позивач не погоджуючись із такими діями відповідача, вважаючи, що підстави для позбавлення його права на отримання спірної винагороди є протиправними, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII, далі – Закон № 2011-XII).
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами частини 4 статті 9 Закону № 2011-XIІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до п. 11 ст. 10-1 Закону № 2011-XII, військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 (далі - Постанова № 168).
Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що ця постанова набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.
01.04.2022 року до Постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України видано окреме доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення).
Відповідно до п. 5 Окремого доручення, виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини.
Пунктом 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Змістом п.8 Окремого доручення визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
За змістом п. 8 розділу XXXIV Порядку № 260 (доповненого розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233 та який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Згідно з п. 9 розділу XXXIV Порядку № 260, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Відповідно до п. 10 розділу XXXIV Порядку № 260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини),- виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем (п. 11 розділу XXXIV Порядку № 260).
Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки (п. 12 розділу XXXIV Порядку № 260).
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402).
Відповідно до п. 1.1 гл. 1 розд. 1 Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з п. 6.11 гл. 6 розд. ІІ Положення № 402, постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що умовою виплати додаткової винагороди військовослужбовцю є належне підтвердження фактів: виконання бойових завдань; отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з таким пораненням, а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Підставою для виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва).
Верховний Суд у своїх рішеннях виснував, що предметом доказування у таких справах має бути з`ясування (у сукупності): за якій конкретний період позивач не отримав належні йому грошове забезпечення та додаткову винагороду; чи перебував він у спірний період на лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних); якщо перебував на лікуванні, то з яких причин - зокрема, чи було це пов`язано з пораненням, контузією, травмою або каліцтвом, отриманими у зв`язку із захистом Батьківщини; чи проходив він у такому випадку саме стаціонарне лікування; чи перебував він після тяжкого поранення у відпустках за станом здоров`я за висновками (постановами) військово-лікарської комісії; та чим це все підтверджується.
Водночас, чинне законодавство установлює чіткий алгоритм виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць військовослужбовцям:
1) отримання довідки про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва);
2) видання командиром військової частини наказу про виплату додаткової винагороди на підставі такої довідки.
При цьому, Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебування у відпустці для лікування після такого тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
З матеріалів справи апеляційний суд встановив, що, згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2023 № 205, позивач вибув з району ведення бойових дій на лікування з 19.06.2023 року до 59 Військово-медичного госпіталю (у зв`язку з бойовим пораненням).
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.07.2023 № 223, позивач з 04 липня по 02 серпня 2023 вибув у відпустку за станом здоров`я.
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 05.07.2023 № 44, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , позивач 19.06.2023 отримав поранення. Діагноз: мінно-вибухова травма, вогнепальне поранення лівої стопи, вогнепальне осколкове сліпне поранення лівого стегна, гомілки, плеча. Поранення пов`язане з виконанням службових обов`язків під час несення військової служби по захисту Батьківщини та територіальної цілісності і не порушення державного суверенітету на території Луганської області. Перебував у засобах індивідуального захисту. У стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння не перебував.
Згідно з довідкою ВЛК від 01.08.2023 № 7407, 01.08.2023 проведено медичний огляд позивача. Травма, Так, пов`язана із проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня). Згідно з класифікатором важкості травм дана травма легкого ступеня. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб-ТДВ-Б графи потребує відпустки за станом здоров`я 30 (тридцять) календарних днів.
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2023 № 253, позивачу продовжено відпустку за станом здоров`я на 30 діб з 02.08.2023 по 31.08.2023.
Зокрема, під час відпустки позивач на фоні фруструючих переживань військової ситуації став зауважувати порушення нічного сну з кошмарами, знизився настрій, став неспокійним, тривожним, після боїв з`явилося тремтіння рук, панічні атаки, турбував головний біль.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач, виконуючи бойові завдання по захисту Батьківщини, був поранений 19.06.2023, у зв`язку із чим:
- з 20.06.2023 по 04.07.2023 включно проходив стаціонарне лікування у медичних закладах;
- з 04.07.2023 за рішенням ВЛК позивачу було надану відпустку за станом здоров`я, у зв`язку з отриманим пораненням;
- з 02.08.2023 по 31.08.2023 включно позивач продовжив стаціонарне лікування.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на додаткову винагороду пропорційно часу участі у бойових діях та заходах у необхідних для забезпечення оборони України і перебування на стаціонарному лікуванні у медичних закладах охорони здоров`я.
Водночас, додаткова винагорода позивачу за червень 2023 року з розрахунку 100000 грн. нарахована за 21 день червня у сумі 70000 грн. та виплачена у липні 2023 року. Додаткова винагорода за 3 дні лікування в липні з розрахунку 100000 грн. в сумі 9677,42 грн. виплачена в серпні 2023 року.
Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно не виплачував позивачу додаткову грошову винагороду, яка передбачена Постановою № 168, збільшену до 100 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із отриманим пораненням, оскільки виписки з особового рахунку позивача свідчать про надходження коштів за участь позивача в бойових діях та перебування на лікуванні за 21 день червня та 3 дні липня.
Щодо виплати додаткової грошової винагороди за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії апеляційний суд звертає увагу на наступне.
Згідно із зазначеними вище нормами права, військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. 
Тобто, для отримання додаткової грошової винагороди саме за час перебування у відпустці у зв`язку з пораненням, має значення саме класифікація такого поранення. Воно має бути тяжким, про що зазначається у висновку ВЛК.
Як вже вказував суд, згідно з довідкою ВЛК від 01.08.2023 № 7407, 01.08.2023 проведено медичний огляд позивача. Травма, Так, пов`язана із проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня). Згідно класифікатора важкості травм дана травма легкого ступеня. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб-ТДВ-Б графи потребує відпустки за станом здоров`я 30 (тридцять) календарних днів.
Таким чином, слушними є зауваження відповідача щодо неможливості виплати позивачу додаткової грошової винагороди за час перебування у відпустці з 04.07.2023 по 31.08.2023 у зв`язку з кваліфікацією ВЛК поранення як легкого.
За таких умов, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в цій частині з порушенням норм матеріального права, тому рішення суду необхідно скасувати, задовольнивши при цьому апеляційну скаргу.
Розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року в справі № 380/9047/24 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель