Справа № 711/1109/26
Номер провадження 3/711/418/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 червня 2026 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 584487), про притягнення: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2026 в м.Черкаси, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Peugeot 206 x-Line д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважна, не контролювала дорожню обстановку та рухаючись по другорядній дорозі вул. Симиренківська, виїжджаючи на перехрестя з проспектом Хіміків, не надала перевагу в русі транспортному засобу КІА К5 НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, під керуванням водія ОСОБА_2 , виїхавши на перехрестя, внаслідок чого водій ОСОБА_2 , за для уникнення, був вимушений різко загальмувати та змінити напрямок руху, в ході чого здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок наїзду на електроопору транспортний засіб КІА К5 НОМЕР_3 отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.
Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не визнала. Пояснила, що 06.02.2026 вона керувала автомобілем Peugeot 206 x-Line д.н.з. НОМЕР_2 . Рухалася по вул. Симиренківська в напрямку проспекту Хіміків. В той день не працювали світлофори через вимкнення світла. Симиренківська є другорядною у відношенні проспекту Хіміків, тому виїжджаючи на перехрестя з проспектом Хіміків, перед яким був знак «Надати дорогу», вона уважно подивилася в обидві сторони, пропустила всі машини, які рухалися по головній дорозі. Вона бачила машину, але досить далеко на відстані одного перехрестя, а тому вона не могла чинити їй перешкоду. Маючи достатньо часу для проїзду перехрестя, вона розпочала маневр. Вже коли вона виїхала на перехрестя, то побачила машину, яка рухалася на великій швидкості їй в лоб. Злякавшись, вона різко загальмувала, а водій іншого авто, який летів по її смузі руху, різко крутнув кермо вліво і поїхав прямо. За ними його, швидше всього, розвернуло і понесло в стовп. Вважає винним в ДТП, яке відбулося саме водія, який рухався їй в зустрічному напрямку, так як саме він створив аварійну ситуацію, через яку вона здійснила вимушену зупинку. 
В судовому засіданні представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Юхимович С.А. зазначила, що матеріали справи не містять жодних належних доказів, які б свідчили про наявність в діях її довірительки ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого їх правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. На підтвердження доводів викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, поліція надає план схему, яка складена з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. А саме, автомобіль потерпілого зафіксований на місці, де дійсно він отримав пошкодження в наслідок зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , тобто на зустрічній дорозі для його напрямку руху, оскільки передня його частина перебувала на зустрічній смузі. Разом з тим, звертає увагу суду, що на схемі відсутні жодні графічні позначення про те, де насправді сталося зіткнення. А всі припущення, в даному випадку, повинні трактуватися на користь особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , яка вказує, що на час зіткнення, вона вже завершила маневр і жодним чином не перешкоджала руху автомобілю потерпілого. Місце розташування ОСОБА_1 , на час прийняття рішення потерпілим для зміни руху, не зафіксовано, а тому неможливо встановити, що призвело до прийняття останнім саме такого рішення. Інші матеріали надані поліцейськими містять позицію про те, що потерпілий змушений був змінити напрямок руху, гальмувати, що і призвело зіткнення. Разом з тим, в порушення тих же вимог з оформлення матеріалів при складанні матеріалів за ст.124 КУпАП, поліцейськими не зазначено гальмівний шлях вказаного транспортного засобу, не зафіксовано його швидкість руху, що виключає можливість підтвердити позицію потерпілого, що він рухався з дозволеною швидкістю в населеному пункті. Всі зазначені в матеріалах справи поліцейськими доводи взяті з припущень, а тому не можуть бути взяті до уваги судом. Стосовно самої події, шляхом математики і розрахунків, та виходячи з інформації зазначеної в протоколі, та поясненнях ОСОБА_1 , встановлено, що остання дотримуючись всіх ПДР, перед перехрестям поглянула в обидві сторони, не маючи в полі зору будь-яких транспортних засобів, яким би вона могла чинити перешкоду, з дозволеною швидкістю виконала маневр. Під час його завершення, оскільки задні колеса перетнула зустрічну смугу, вона побачила автомобіль, який рухається їй на зустріч, по зустрічній смузі, вона не припускала, що потерпілий вибере для себе такий шлях руху. Вважає, доводи вказані в протоколі безпідставні, а матеріали справи такими, що не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 вини передбаченої ст.124 КУпАП. З огляду на викладене вважає, що справа за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає до закриття за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення. 
В судовому засіданні представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Юхимович В.Ф. підтримав позицію ОСОБА_3 . Зазначив при цьому, що першим, що мав зробити поліцейський під час оформлення матеріалів ДТП, це зняти показники спідометрів транспортних засобів учасників ДТП, оскільки в момент зіткнення стрілка на ньому завмирає на позначці тієї швидкості, яка була в момент ДТП. На даний час не можливо встановити з якою швидкістю рухався потерпілий. Вважає, що це основний фактор відсутності в діях ОСОБА_1 вини. При виїзді на місце пригоди ними проведено розрахунки, з яких встановлено, що у ОСОБА_1 по ходу лівого повороту на відстані 400-450 метрів знаходилося інше перехрестя з світлофором. При починанні маневру, вона бачила біля світлофору стояли автомобілі. Ними було прораховано, що відстань від початку маневру повороту до місця, де ОСОБА_1 зупинилася - близько 18-20 метрів, які вона, рухаючись на першій-другій передачі, проїжджає за 7-10 секунд. Тобто автомобілі, які рухаються з дозволеною швидкістю, за цей же проміжок часу проходять близько 70 метрів. А якщо врахувати відстань від світлофору до перехрестя, яка є 400-450 метрів, то вказаний відрізок шляху автомобіль проходить за десять секунд, на швидкості близько 100-120 км/год, що вписується в канву тих подій, на які вказує ОСОБА_1 . Крім того, в разі порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху ПДР, водій в разі виникнення перешкоди, повинен прийняти рішення, або гальмувати, або об`їхати перешкоду. Вважає, що вказівка того, що потерпілий гальмував – нічим не підтверджена, є надуманою та нічим не підтвердженою. Тобто рішення гальмувати потерпілим не було, оскільки відсутній гальмівний шлях. Рішення про об`їзд перешкоди, мало бути прийнято потерпілим, враховуючи швидкість його руху 100-120 км/год, на відстані близько 100 метрів від перешкоди. Тобто, на момент, коли авто потерпілого було на рівні розташування автомобілю ОСОБА_1 , пройшло 3-3,5 секунди. Згідно з методикою проведення автотехнічних експертиз встановлено, що з врахуванням особливості кожного з водіїв, їх реакції на перешкоду спрацьовує від 0,8 с до 1,2 с. Тому десь на відстані 180-100 м потерпілий міг прийняти рішення про зупинку чи об`їзд перешкоди по своїй смузі руху. І саме головне, що ця вулиця має подвійну суцільну смугу, чого не зазначено в протоколі, тому потерпілий ні в якому разі не міг її пересікати. Чому потерпілий здійснив такий маневр, при цьому не застосував екстрене гальмування, залишається не зрозумілим. Об`єктивно виходячи з цих обставин, вважає, що ОСОБА_1 не могла ні теоретично, ні практично порушити ПДР України, а розраховувала на те, що і інші учасники руху, будуть їх дотримувати. Те, що їх підзахисна зупинилася на тому місці де вона зупинилася, фактично її врятувало та призвело до уникнення лобового зіткнення. З огляду на викладене просить суд провадження стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її складу правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні допитано ОСОБА_4 , який надав пояснення, що він став свідком ДТП між транспортними засобами Peugeot 206 x-Line д.н.з. НОМЕР_2 та КІА К5 НОМЕР_3 . А саме, 06.02.2026, точного часу не пам`ятає, він рухався по проспекту Хіміків. Маючи намір повернути ліворуч на вул. Симиренківську, увімкнув покажчик лівого повороту. В цей час на даному перехресті не працював світлофор, через вимкнення світла. Швидкість його руху була не велика, близько 30 км/год оскільки був сніг і дорожнє покриття на повороті було слизьким. В той час, як він докачувався до перехрестя, з вул.Симиренківська на проспект Хіміків вихав до нього автомобіль Peugeot синього кольору, доки він докочувався. В подальшому він бачив, як їхав сріблястий автомобіль КІА, який намагався сигналити та моргати фарами, привертаючи увагу водія Peugeot, та намагаючись таким чином йому показати, що він рухається головною дорогою. Десь на середині перехрестя автомобіль Peugeot синього кольору різко зупинився, водій іншого автомобіля сірого кольору, почав уходити від зіткнення, при цьому зачепив сніжний покрив, в результаті чого його винесло в електроопору. Вся подія відбувалася в десяти метрах від нього, тому він все чітко бачив. Проїхавши перехрестя, він зупинив свій автомобіль і побіг до водія сірого автомобіля, запитав чи все з ним добре. Після чого було викликано працівників поліції, яким він надав пояснення. Автомобіль Peugeot не здійснив саме йому перешкоди, оскільки він здійснював маневр повороту і швидкість його руху була близько 30 км/год. Проте, якби він рухався прямо, з трохи більшою швидкістю, то даний автомобіль в`їхав би в нього. На його думку водій сірого автомобіля їхав зі швидкістю 60 км/год, проте точно він сказати не може. На цій ділянці дороги в одному напрямку руху дві смуги і вони були обидві зайняті, оскільки на них було два автомобілі, які він чітко бачив. Водій КІА, не міг поїхати праворуч, щоб уникнути зіткнення і таким чином об`їхати Peugeot, оскільки там перебував інший автомобіль, який здійснював поворот на право. А автомобіль Peugeot стояв на його смузі руху, саме тому він намагаючись уникнути зіткнення з ним, змінив свій напрямок руху, при цьому виїхавши на зустрічну смугу, в результаті чого влетів в електроопору. Він бачив, як автомобіль КІА гальмував, проте чи залишився гальмівний шлях йому не відомо, він не ходив не дивився. Вважає винною в ДТП водія автомобілю Peugeot.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_5 , який пояснив, що ОСОБА_1 – це його знайома. На час ДТП, яка мала місце 06.02.2026 він перебував в якості пасажира автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Виїжджаючи на проспект Хіміків, перед перехрестям ОСОБА_1 подивилася праворуч та ліворуч, він також подивився в різні сторони. Автомобілів, яким би вони могли чинити перешкоду не було. Справа були автомобілі, але вони були досить далеко від них. ОСОБА_1 спокійно виїхала на свою полосу і вже в той час, як вони перебували на своїй полосі, в один момент з`явився автомобіль КІА, минаючи їх по правій стороні. Після чого вони почули удар, тому зупинилися і вийшли подивитися, що сталося. Як виявилось автомобіль, який їх минав, в`їхав в стовп. З вказаного автомобіля вийшов водій, який піднявши руки, почав кричати їм, що він їхав 70 км/год. Проте на його думку, швидкість руху автомобіля КІА була понад 100 км/год. Водій автомобіля КІА не гальмував, а навпаки, як йому здалося, додав газу. Вказаний автомобіль обігнав їх ліворуч, намагаючись оминути їх, саме тому взяв вліво. Свідок, який допитаний перед ним дійсно був на місці ДТП, але він там з`явився через хвилин 30-40 після події. Під час самої ДТП вказаний свідок був дуже далеко. В той час, як він був на місці події від зіткнення до закінчення оформлення матеріалів справи. Під час оформлення матеріалів на місце події приїхала дівчина та батько водія, який в`їхав в стовп. Батько підходив до них і казав, що суд вони не виграють. Під час складання матеріалів ДТП працівники поліції вимірювали відстані між автомобілями, траєкторії їх руху. Гальмівного шляху у КІА не було. 
Крім того, 22.06.2026 до канцелярії суду надійшло клопотання від представників особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвокатів Юхимович С.А. та Юхимович В.Ф., про закриття адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яке вони в судовому засіданні підтримали в повному обсязі.
Від представника потерпілої особи ОСОБА_2 – адвоката Космини В.М. надійшла заява, в якій він просить суд проводити судове засідання без їх участі, водночас просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП. 
Заслухавши поясненням особи стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення ОСОБА_1 , її представники Юхимович С.А. та Юхимович В.Ф., свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали справи, відеозаписи надані сторонами та які надійшли з протоколом про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного:
Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).
Згідно ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як вбачається із змісту диспозиції ст.124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.
Відповідно до п.26 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.
Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.16.11 ПДР України - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що недотримання водієм ОСОБА_1 п.2.3.б, п.16.11 ПДР України призвело до пошкодження транспортних засобів.
Дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, а саме: ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 584487, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 та його поясненнями наданими в судовому засіданні.
Позиція сторони захисту, що ДТП відбулося в зв`язку з перевищенням швидкісного режиму водієм автомобіля КІА, суд оцінює критично та сприймає її як таку, що направлена на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене нею правопорушення.
Пояснення свідка ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки останній з`явився лише під час судового розгляду та є знайомим ОСОБА_1 .
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушниці обставин судом не вбачається.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення 06.02.2026, тобто кінцевий термін притягнення до відповідальності сплив 06.05.2026.
На час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 термін, передбачений ст.38 КУпАП, був пропущений.
Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.
Незважаючи на те, що в матеріалах справи містяться дані про вчинення ОСОБА_1 зазначеного в протоколі адміністративного правопорушення, суд закриває провадження по справі.
На підставі підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.38, 124, 279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП 
Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити по закінченню строків, передбачених ст.38 КпАП України.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:	  	В.  М.  Олійник