Справа № 308/16018/25

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., представника Закарпатської митниці – Селеша О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від від15 грудня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від15 грудня 2025 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації ввезеного ним на митну територію України: легкового автомобілю марки «VW» модель «PASSAT» кузов № НОМЕР_1 , 2001 року випуску, двигун дизельний, реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 вартістю складає 35000 Kc, що згідно з курсом НБУ станом на 07.10.2025р. складає 69 520 грн. 50 коп. (шістесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять грн. 50 коп.).
У разі неможливості конфіскувати легковий автомобіль марки «VW» модель «PASSAT» кузов № НОМЕР_1 , 2001 року випуску, двигун дизельний, реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , на підставі ч. 2 ст. 541 МК України стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави його вартість, що складає: складає 35000 Kc, що згідно з курсом НБУ станом на 07.10.2025р. складає 69 520 грн. 50 коп. (шістесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять грн. 50 коп.).
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил, - 07 жовтня 2025 року о 06 год. 41 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Вилок» Закарпатської митниці у напрямку «Виїзд в Україну» заїхав автомобіль «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 . У якості пасажира, у даному автомобілі слідував громадянин України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До митного оформлення ОСОБА_1 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 від 27.07.2018р.
В ході митного контролю під час аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби, було встановлено, що громадянином ОСОБА_1 05.08.2015 року було ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород – Вишнє Немецьке » Закарпатської митниці транспортний засіб марки «VW» модель «PASSAT» реєстраційний номер Чехії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , з метою особистого користування в режимі «Транзит» .
Станом на 07.10.2025 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищення строку транзиту.
В поясненні громадянин ОСОБА_1 , вказав, що не пам`ятає, коли звертався на Закарпатську митницю з заявою про продовження терміну тимчасового ввезення даного транспортного засобу та відсутність підтверджуючих документів про ДТП на даний момент та йому не відомо де знаходься транспортний засіб.
Згідно мережі Інтернет ресурсу (сайт «sauto.cz») вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «VW» модель «PASSAT», складає 35000 Kc, що згідно з курсом НБУ станом на 07.10.2025р. складає 69 520 грн. 05 коп. (шістесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять грн.05 коп.).
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «VW» модель PASSAT» реєстраційний номер Чехії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.
Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 470 Митного кодексу України.
При цьому у матеріалах справи наявне повідомлення щодо виправлення протоколу про порушення митних правил, а саме у частині вартості транспортного засобу та вказано вірним « 69520 грн. 50 коп. (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять гривень 50 коп) »
При цьому наявні арк. протокол №№3,4 із зазначеними виправленнями.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. 
Зазначає, 05.08.2015 року ним було ввезено на митну територію України через пункт пропуску "Ужгород – Вишнє Немецьке" Закарпатської митниці транспортний засіб марки VW PASSAT, реєстраційний номер Чехії НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_1 , в митному режимі "транзит". В серпні 2015 року (протягом строку транзиту) із ним та його сім`єю сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої: Водій автомобіля Mercedes Sprinter ( ОСОБА_3 ) на великій швидкості врізався в автомобіль VW PASSAT, в якому перебував він, його дружина та малолітня дочка (віком менше 1 року); Автомобіль VW PASSAT був повністю знищений (тотальна втрата), не підлягав відновленню; Усі пасажири отримали травми, але, без загрози життю, а автомобіль було евакуйовано поліцією з місця ДТП.
ОСОБА_1 вказує на те, що після ДТП ним були вжиті всі необхідні дії: 1. Проведено судові розгляди справи про ДТП; 2. Страхова компанія UNIKA винуватця ДТП частково компенсувала вартість автомобіля (від 30 000 до 50 000 грн); 3. Знищений автомобіль було вилучено відповідними органами; 4. За декілька днів після ДТП він повідомив митницю про інцидент у телефонному режимі, після отримання всіх відповідних документів 2015 року він особисто звернувся до Адміністрації Закарпатської митниці в м. Ужгороді, де власноруч написав заяву та надав всі документи, що підтверджували факт ДТП та повного знищення автомобіля.
ОСОБА_1 , звертає увагу на відсутність претензій у період 2016-2021 років, важливим це доказом сумлінності його дій, оскільки протягом вказаного часу, він десятки разів перетинав державний кордон України: Автомобільними пунктами пропуску (включаючи сусідній до "Вилок" пункт пропуску "Лужанка", що підпорядковується тому ж підрозділу митниці); Авіасполученням; Жодного разу не виникало питань щодо порушення митних правил з його боку. Це свідчить про те, що митні органи були проінформовані про ситуацію та не мали претензій до нього протягом багатьох років.
За твердженням ОСОБА_1 , 2022-2025 років, коли він проходив службу в силах оборони України як учасник бойових дій, його сім`я була змушена здійснити ряд вимушених переїздів (Київ – Львів – Закарпаття – Київ) через збройну агресію російської федерації. Внаслідок цих переїздів частина документів була безповоротно втрачена, в тому числі документи, що стосувалися VW PASSAT, ДТП та відповіді від Закарпатської митниці.
При цьому він також вказує на те, що про ДТП було повідомлено поліцію (автомобіль евакуйовано); Знищений автомобіль був вилучений; У вересні-жовтні 2015 року він особисто звернувся до Закарпатської митниці з заявою та документами. Згідно з Порядком виконання митних формальностей № 657 (п. 5 розділу VIII), якщо факт аварії має місце на митній території України, особа повинна звернутись до митного органу із письмовою заявою з відомостями про час, місце, обставини та наслідки аварії. Це було зроблено.
Окрім того, ОСОБА_1 , вказує на підтвердження митниці, а саме на те, що згідно відповіді Закарпатської митниці від 23.10.2025 (додається) зазначено: "Паперові носії інформації за 2015 рік схвалені на знищення протоколом засідання експертної комісії Закарпатської митниці Держмитслужби від 03.06.2020 № 1... та знищені відповідно до акту від 03.08.2020 № 2"; "Враховуючи вищезазначене можливість перевірити наявність ОСОБА_4 звернення в 2015 році чи надати копії підтвердних документів, відсутня".
ОСОБА_1 вказує на фактичне визнання ситуації митними органами. Найважливішим доказом того, що митниця була поінформована про ситуацію, є: Відсутність претензій під час десятків перетинів кордону в 2016-2021 роках, в тому числі через сусідній пункт пропуску "Лужанка" (той самий підрозділ митниці) в чому і самі співробітники митниці переконалися під час складання протоколу про порушення, але на його запитання як він міг їздити раніше скептично і доволі в грубій формі затвердили його що він ймовірно “вирішував” питання; ОСОБА_1 , стверджує, що якби в базах даних митниці числилося невирішене порушення, його б затримали при першому ж перетині кордону.
ОСОБА_1 , вказує на відсутність складу правопорушення, так: для притягнення до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України необхідна наявність вини особи. У його ситуації: 1. Перевищення строку транзиту сталося через аварію (обставини, від нього незалежні); 2. Він вжив всіх необхідних заходів: повідомив поліцію, звернувся до митниці з документами; 3. Автомобіль був фізично знищений, він не міг його вивезти; 4. Митниця була проінформована, що підтверджується відсутністю претензій протягом багатьох років. За таких обставин відсутній суб`єктивний елемент правопорушення (вина).
На переконання ОСОБА_1 , митниця не довела його вину, оскільки: не спростувала факт його звернення в 2015 році (архіви знищені); Не пояснила, чому протягом 2016-2021 років не було претензій при перетинах кордону.
ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про відкладення розгляду справи не надходило.
Заслухавши пояснення представника митниці – Селеша О.Я. який заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За приписом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Згідно ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
За приписами до ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування митного органу, який контролює переміщення цих товарів); час, протягом якого товари, транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим транзиту, не можуть бути своєчасно доставлені до митного органу призначення внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил.
При розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_6 вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані у повному обсязі.
Вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил № 0714/UA305000/2025 від 07.10.2025 року; його письмовими поясненнями; доповідною запискою працівника митниці; електронними витягами з АСМО «Центр» та «Інспектор» та іншими матеріалами справи.
Вказані докази, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Отже, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, у повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, а саме перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.
Доводи апеляційної скарги про сплив строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України, апеляційний суд вважає хибними з огляду на таке.
Час набрання чинності статті 470 МК України у новій редакції не впливає на порядок тимчасового ввезення транспортного засобу та обов`язку особи щодо його вивезення у встановлений законом строк. Зазначена норма закону лише встановлює відповідальність за порушення такого порядку в залежності від строку не вивезення транспортного засобу.
Бездіяльність у виді не вивезення транспортного засобу за межі митної території України є триваючим правопорушенням, яке пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Пунктом 9-5 Прикінцевих та перехідних положень МК України, окрім іншого, визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22.08. по 31.12.2019 включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.
У даній справі порушення митних правил виявлено 07.10.2025, на час дії статті 470 МК України в редакції від 22.11.2018, а тому бездіяльність ОСОБА_1 правильно розцінена, як правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України, в редакції закону, що діяв на момент виявлення правопорушення.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 07.10.2025, своє зобов`язання не виконав і продовжив протиправну бездіяльність, таким чином, саме вказана дата є моментом закінчення триваючого правопорушення.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Вищевказане свідчить про те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 постановою від 15.12.2025 у межах строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону і такі відхиляються апеляційним судом.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Суд апеляційної інстанції враховує практику ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2025 року залишити без змін.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2025 року – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага