Справа № 344/23379/23 
Провадження № 1-кп/344/338/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальними актами про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:
- вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2016 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.05.2016 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 04.08.2016 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільненого умовно-достроково 23.07.2019 на невідбутий строк 4 місяці 28 днів, 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.309 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_11 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану; привласнення офіційного документа з корисливих мотивів; незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_11 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин. 
Так, 19.08.2023 близько 23 год ОСОБА_11 , перебуваючи на березі річки Бистриця Надвірнянська неподалік вул.Івасюка у м.Івано-Франківську, побачив чоловічу сумку-барсетку із особистими речами ОСОБА_8 , який перебував у водоймі, після чого у ОСОБА_11 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_11 , у період дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023), діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою незаконного збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись темною порою доби, тим, що ОСОБА_8 відлучився, таємно викрав із чоловічої сумки потерпілого мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А 23», SM-A235F/DSN, чорного кольору, вартістю 6450 гривень.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_11 покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму 6450 гривень.
Надалі ОСОБА_11 , користуючись викраденим мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «А23», SM-A235F/DSN, чорного кольору, який перебував у силіконовому чохлі чорного кольору, побачив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_8 . З метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, направився на автозаправну станцію «ОККО», яка розташована по вул.Хриплинська, 9 у м.Івано-Франківськ.
Надалі ОСОБА_11 , діючи умисно та повторно, з єдиним злочинним умислом, керуючись корисливими мотивами, у період дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023), шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжні термінали, таємно викрав грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , на загальну суму 3197 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, а саме:
- 20.08.2023 року о 04 год 18 хв шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжний термінал на АЗС «Окко-Драйв», що по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську - на суму 144 грн 80 коп.;
- 20.08.2023 року о 04 год 21 хв шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжний термінал на АЗС «Окко-Драйв», що по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську - на суму 847 грн 90 коп.;
- 20.08.2023 року о 04 год 22 хв шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжний термінал на АЗС «Окко-Драйв», що по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську - на суму 200 грн 00 коп.;
- 20.08.2023 року о 04 год 26 хв шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжний термінал на АЗС «Окко-Драйв», що по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську - на суму 849 грн 00 коп.;
- 20.08.2023 року о 04 год 28 хв шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжний термінал на АЗС «Окко-Драйв», що по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську - на суму 101 грн 90 коп.;
- 20.08.2023 року о 04 год 31 хв шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжний термінал на АЗС «Окко-Драйв», що по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську - на суму 42 грн 90 коп.;
- 20.08.2023 року о 04 год 33 хв шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжний термінал на АЗС «Окко-Драйв», що по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську - на суму 187 грн 90 коп.;
- 20.08.2023 року о 04 год 48 хв шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «PayPass» через платіжний термінал на АЗС «Окко-Драйв», що по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську - на суму 822 грн 60 коп.
Вказаними злочинними діями ОСОБА_11 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3197 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_11 , користуючись викраденим мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «А 23», SM-A235F/DSN, чорного кольору, який перебував у силіконовому чохлі чорного кольору, побачив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_11 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння банківською карткою з метою подальшого викрадення грошових коштів, що знаходились на рахунку вказаної банківської картки.
Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою, є електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського рахунку, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, привласнив банківську карту АТКБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 02.10.1992, ст.ст.14,15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 07.12.2000, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003, є електронним платіжним засобом - офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. 
Крім цього ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, за невстановлених обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, незаконно придбав поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Вказаний поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною ОСОБА_11 помістив в задню кишеню своїх штанів та незаконно зберігав при собі без мети збуту.
22 січня 2024 року близько 19 год 40 хв працівниками відділу кримінальної поліції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час проведення оперативно-пошукових заходів по профілактиці, запобіганні, виявленні і припиненні кримінальних правопорушень, по вул.Залізнична, 49 у м.Івано-Франківськ зупинено ОСОБА_11 . Під час спілкування у працівників ВКП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області виникли підстави вважати, що у ОСОБА_11 знаходяться речовини, обіг яких заборонено. Діючи на підставі статті 34 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками ВКП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області вирішено провести поверхневу перевірку ОСОБА_11 , під час якої останній повідомив про зберігання в кишені своїх штанів забороненої в обігу речовини.
У подальшому 22.01.2024 в період часу з 20 год 26 хв до 20 год 39 хв по вул.Залізнична, 49 в м. Івано-Франківську під час проведення огляду місця події працівниками поліції - слідчо-оперативної групи Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, ОСОБА_11 , усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин без мети збуту, із задньої кишені своїх штанів добровільно видав поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в кількості 0,2611 грама.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, не визнав, а за ч.1 ст.357 та ч.1 ст.309 КК України визнав у повному обсязі. Суду показав, що 19.08.2023 на річку не ходив. Вживав алкоголь і посварився з співмешканкою, тому посеред ночі на 20.08.2023 йшов у магазин «Пісня» на вул.Івасюка у м.Івано-Франківську. Повертався близько 3 год ночі назад дворами, щоб нарвати на клумбі біля під`їзду квіти. У дворі будинку за «Ельдорадо» під ногами задзвонив телефон. Підняв його, але тоді на дзвінок не відповів. Взяв телефон з собою, пішов на базу, де працює. Привласнив телефон - так сталося. Телефон був у чохлі, під чохлом була банківська картка «ПриватБанку». Пізніше відповів на дзвінок, телефонував на свій номер телефону потерпілий, останній почав йому погрожувати. Розумів, що власник телефона знайшовся, але вирішив телефон не віддавати. Знав, що телефон не його ( ОСОБА_11 ) і гроші на картці йому не належать, усвідомлював це, але пішов на АЗС «ОККО», що по вул.Хриплинській, попробувати здійснити оплату цією банківською карткою. Попробував, оплата пройшла. Розрахувався вказаною банківською карткою на цій АЗС з 4 години ночі приблизно 5 разів підряд, купуючи сигарети, футболку та інше. Після того пішов назад на роботу, ліг там спати. Банківська картка з телефоном залишилася у машині на роботі, телефон розрядився. Десь через тиждень залишив телефон під заставу за 1000 грн. Під час обшуку за його місцем проживання через місяць виявили речі, у які він був одягнений тієї ночі. Крім того, 22.01.2024 після 19 год на залізничному вокзалі знайшов на пішохідному переході пакетик з порошком, розумів, що там наркотична/психотропна речовина, тому взяв собі, поставив у задню кишеню штанів. Пішов додому, але по дорозі був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, на їх питання видав їм той пакетик, бо розумів, що всередині наркотик і все одно знайдуть. Щиро розкаявся у вчиненому, крадіжку не вчиняв, потерпілому гроші з банківської картки повернув. 
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються – епізоду незаконного придбання та зберігання ОСОБА_11 22.01.2024 психотропних речовин без мети збуту. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити визнані добровільно обставини в апеляційному порядку.
Не зважаючи на лише часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 , його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілого, свідка, висновками експертиз, протоколами слідчих та процесуальних дій, іншими документами та речовими доказами, які безпосередньо досліджено у судовому засіданні та які суд вважає належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 19.08.2023 близько 12 год пішов з знайомою ОСОБА_14 на річку Бистриця Надвірнянська у м.Івано-Франківську, що неподалік вул.Івасюка. Перебуваючи там, залишив свій власний телефон «Samsung А23» на чоловічій сумочці на одне плече на березі річки і пішли з дівчиною купатися. Не звертали увагу, хто ходив біля річки, були й інші люди. У воді були періодично приблизно по півгодини щоразу. З 20 до 21 год заходив у воду двічі чи тричі. Коли повернулися, то не зауважив, що нема телефона, сидів, спілкувався з дівчиною, вживали алкоголь. Відсутність телефона виявив пізно ввечері, аж близько 23 год 30 хв, коли вже прийшов додому. Ззаду під чохлом телефона була банківська картка «ПриватБанку», телефон зник разом з цією банківською карткою. Взяв у мами телефон, щоб перевірити, чи його телефон знаходиться у зоні доступу. Перший дзвінок був без відповіді, а на другий дзвінок відповів обвинувачений. Сказав обвинуваченому, що заплатить йому гроші, але щоб той повернув телефон. Обвинувачений відповів, що нічого віддавати не буде, бо він (потерпілий) наб`є йому морду. Далі зв`язок з телефоном пропав. На наступний день заблокував банківську картку, але було вже пізно, бо у банку надали роздруківку, що вночі на АЗС зняли кошти на суму понад 3000 грн. Взяв роздруківку і пішов у поліцію, подав заяву про злочин. Впевнений, що розмовляв саме з обвинуваченим, впізнав його голос. На даний час обвинувачений відшкодував кошти, що зняв з його банківської картки, а телефон, вилучений у обвинуваченого, знаходиться у поліції. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, а щодо покарання поклався на розсуд суду. У подальшому просив розглядати дане кримінальне провадження без його участі (т.2 а.с.216).
Допитаний свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_11 знайомий по колишній роботі. Влітку 2023 був в операторській по вул.Левинського, 2А у м.Івано-Франківську, коли до нього підійшов ОСОБА_11 , сказав, що має телефон «Samsung» і запропонував купити у нього цей телефон за 1100 грн. Телефон був чорного кольору, без чохла, без сім-карти, не включався, бо був розряджений. Цей телефон ОСОБА_11 пропонував купити і іншим працівникам. Перепитав, чи це часом не крадений телефон, ОСОБА_11 сказав, що ні, не крадений, а знайдений, але не розказував, де і коли. Купив. До телефону не було зарядки, тому телефон так і не включив, не знає, чи були там фото у фотогалереї. Мав намір купити зарядку, але не встиг. Через 3 дні йому подзвонили працівники поліції на інший телефон, яким користувався у той час, і сказали, щоб повернув телефон, бо телефон у розшуку. Видав телефон поліції, сказав про це ОСОБА_11 , а ОСОБА_11 повернув йому 1100 грн. 
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, 01.09.2023 ОСОБА_8 повідомив, що 19.08.2023 близько 23 год невідома особа, перебуваючи на березі річки Бистриця Надвірнянська, користуючись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону «Samsung А23» (з зазначеними IMEI та сім-картами), а також банківської картки «Приватбанк», викравши грошові кошти з банківської картки у сумі 3190 грн (т.3 а.с.5).
За вказаною заявою 01.09.2023 внесено відомості до ЄРДР за №12023091010002815, правова кваліфікація – ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України (т.3 а.с.64-65). 
Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку № НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_8 , 20.08.2023 у період часу з 04 год 18 хв до 04 год 48 хв на АЗС «ОККО 1», Івано-Франківськ, 8 разів здійснювалося списання коштів на суму 144,80 грн, 847,90 грн, 200 грн, 849 грн, 101,90 грн, 42,90 грн, 187,90 грн, 822,60 грн, тобто на загальну суму 3197 грн (т.3 а.с.4).
Відповідно до протоколу огляду відеозапису від 05.09.2023, оглянуто наданий в.о. менеджера «ОККО-Драйв» ОСОБА_16 CD-R диск з відеозаписами з камер спостереження АЗС «ОККО». У лівому верхньому куті відеозапису розміщено хронометраж, згідно якого 20.08.2023 о 04 год 17 хв 54 сек до приміщення АЗС у м.Івано-Франківську по вул.Хриплинська, 9 зайшов чоловік, одягнений у кофту темно-синього кольору з сірими рукавами, спортивні штани чорного кольору, футболку чорного кольору, світлі босоніжки. Чоловік утримував у руках мобільний телефон, вибирав товар на стелажах, о 04 год 18 хв, 04 год 21 хв, 04 год 22 хв, 04 год 26 хв, 04 год 28 хв, 04 год 31 хв, 04 год 33 хв, 04 год 48 хв оплачував (т.3 а.с.14-21). 
Диск з відеозаписом оглянуто безпосередньо у судовому засіданні, невідповідностей не виявлено. Обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив суду, що на відеозаписі зображений саме він на АЗС «ОККО», що по вул.Хриплинська, 9 у м.Івано-Франківську. 
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-23/10382-ТВ від 05.09.2023, ринкова вартість вживаного мобільного телефону марки «Samsung» серії «А23», об`ємом пам`яті 6/128 Гб, чорного кольору, придбаного у липні 2022 року за 11 000 грн, який перебував у справному стані та без будь-яких пошкоджень, станом на 19.08.2023 становила 6450 грн (т.3 а.с.9-13).
Відповідно до протоколу обшуку від 14.09.2023, що проведений на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.09.2023 за місцем проживання ОСОБА_11 виявлено та вилучено спортивну кофту темно-синього кольору з сірими рукавами з маркуванням та штани чорного кольору з маркуванням. Диск з відеозаписом слідчої дії переглянуто безпосередньо у судовому засіданні, невідповідностей не виявлено. ОСОБА_11 підтвердив, що це той одяг, у який він був одягнутий під час події і в якому зображений на відеозаписі з АЗС «ОККО», що по вул.Хриплинська, 9 у м.Івано-Франківську.
Відповідно до заяви від 18.09.2023, ОСОБА_15 добровільно надав мобільний телефон марки «Samsung А23» з вказаними IMEI, що відповідають IMEI, зазначеними на пакуванні телефона, наданому на експертне дослідження (т.3 а.с.9-13), зазначивши, що вказаний телефон він придбав у ОСОБА_11 (т.3 а.с.22).
Згідно протоколу огляду місця події від 18.09.2023, у приміщенні кабінету Івано-Франківського РУП ОСОБА_15 надав мобільний телефон марки «Samsung А23» з вказаними IMEI, чорного кольору, зазначивши, що цей телефон купив у ОСОБА_17 . Мобільний телефон вилучено та упаковано (т.3 а.с.23-24).
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung А23» (у прозорому пакеті), що належить потерпілому ОСОБА_8 та вилучено у свідка ОСОБА_15 , оглянуто безпосередньо у судовому засіданні. Обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив, що це саме той телефон, який він знайшов і дав свідку ОСОБА_15 . 
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2023, свідок ОСОБА_15 серед 4 пред`явлених осіб за індивідуальними рисами обличчя впізнав ОСОБА_11 як особу, у якого 23.08.2023 придбав мобільний телефон марки «Samsung А23» (т.3 а.с.25-27). 
Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04.10.2023, що проведений на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.09.2023, отримано у АТ КБ «Приватбанк» на CD-R диску інформацію про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_2 на час події, дані про держателя картки, яким є потерпілий ОСОБА_8 (т.3 а.с.6-8, 72-74). 
Під огляду у судовому засіданні вказаного диску з інформацією установлено, що дані про рух коштів відповідають вказаним у виписці АТ КБ «Приватбанк» (т.3 а.с.4). Обвинувачений ОСОБА_11 вказав, що не заперечує, що саме ним здійснювалися розрахунки цією банківською карткою 20.08.2023 з 4 до 5 год на АЗС «ОККО», що на вул.Хриплинській у м.Івано-Франківську. 
Стосовно твердження ОСОБА_11 про те, що вказані телефон і банківську картку він знайшов, то суд звертає увагу на постанову колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного суду від 21 серпня 2025 року по справі №688/2554/22, згідно якої заволодіння річчю, залишеною або забутою її власником, особою, яка знала, кому належить ця річ, і усвідомлювала, що власник може за нею повернутися, слід оцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
В обґрунтування позиції ККС ВС вказав, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 339 ЦК право на одержання винагороди не виникає, якщо особа, яка знайшла загублену річ, не заявила про знахідку або вчинила спробу приховати її. Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі й усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна. 
На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: 1) воно вибуло з володіння власника; 2) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; 3) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; 4) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; 5) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.
Суд звертає увагу на покази потерпілого ОСОБА_8 , який вказував, що залишив телефон з банківською карткою на сумці на березі річки у той час, коли пішов купатися у водойму, тоді як обвинувачений ОСОБА_11 ствердив про знайдення ним випадково телефону з банківською карткою на клумбі в дворі будинку біля «Ельдорадо».
У будь-якому разі, і обвинувачений, і потерпілий ствердили про 2 дзвінки потерпілого на власний номер телефону з номеру телефону його матері, на перший з яких обвинувачений не відповів, хоча чув дзвінок, але, піднявши мобільний телефон, забрав його з собою. На другий дзвінок потерпілого з телефону матері обвинувачений відповів, однак, зрозумівши, що телефонував власник мобільного телефону, який вимагав повернути належне йому майно, вирішив не лише телефон і банківську картку не повертати, а й посеред ночі піти на АЗС, щоб витратити кошти, які знаходилися на банківській картці.
Тобто, за обставинами цієї справи об`єкт посягання знаходився у відомому для потерпілого місці – сумці на березі річки, де потерпілий його залишив; потерпілий здійснював активні дії, спрямовані на відшукання втраченого телефону, телефонуючи на абонентський номер, що у цьому телефоні використовувався, що вказує на те, що телефон, попри його втрату власником, перебував у власності потерпілого ОСОБА_8 , проте реалізувати своє право на користування, розпорядження ним тощо він не мав можливості через протиправні дії конкретної особи – ОСОБА_11 ; обвинувачений ОСОБА_11 був реально обізнаний про власника телефону та банківської картки, оскільки особисто спілкувався з потерпілим ОСОБА_8 по телефону, тобто знав про власника як конкретну, а не ймовірну особу, що давало безумовні підстави обвинуваченому не лише точно ідентифікувати власника, а й повернути речі, які у нього опинилися. Однак, маючи реальну можливість розпорядитися вказаним телефоном і банківською карткою, ОСОБА_11 вирішив їх потерпілому не повертати, а залишити у себе, при цьому якнайскоріше використати гроші на банківській картці для своїх потреб, що свідчить про його умисел на вчинення крадіжки та привласнення офіційного документа (банківської картки) з корисливих мотивів. 
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, за ч.1 ст.357 КК України як привласнення офіційних документів з корисливих мотивів, за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Відповідно до досудової доповіді, дослідження інформації, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_11 , його спосіб життя, історію правопорушень, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також імовірної небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, свідчать про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі становить небезпеку для суспільства (в т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (т.1 а.с.56-58). 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином (ч.4 ст.185 КК України) та кримінальними проступками (ч.1 ст.357, ч.1 ст.309 КК України), дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно (т.3 а.с.53), неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий, востаннє вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.05.2016 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 04.08.2016 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць (довідка №23258614502136331894 від 15.09.2023, т.3 а.с.45-49), з середньою спеціальною освітою, працює неофіційно водієм, маючи середньомісячний дохід приблизно 30000 гривень. Відповідно до довідок КНП Коростенська ЦМЛ КМР» №256 від 05.02.2024, №51 від 02.02.2024, №46 від 03.02.2024 ОСОБА_11 на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває (т.3 а.с.50), згідно довідки КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» №11880 від 15.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з 18.12.2022 по 19.12.2022 в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок комбінованого вживання алкоголю та наркотичних середників (опіати), епізодичне вживання; протягом життя в КНП «ПНЦ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує (т.3 а.с.51). Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №408/2023 від 14.11.2023, ОСОБА_11 хронічним психічним розладом, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки РПП внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин та опіоїдів, вживання зі шкодою для здоров`я, що згідно МКХ-10 F 19.1; на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_11 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатен в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.с.35-40); щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення за ч.1 ст.357, ч.1 ст.309 КК України, відшкодування потерпілому шкоди у розмірі викрадених коштів як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за ч.4 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 5 років, за ч.1 ст.357 КК України – обмеження волі на строк 1 рік, за ч.1 ст.309 КК України – обмеження волі на строк 1 рік, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України – позбавлення волі на строк 5 років, позицію потерпілого ОСОБА_8 , який просив суд суворо обвинуваченого не карати, позицію обвинуваченого, який ствердив, що крадіжки не вчиняв, а за ч.1 ст.357, ч.1 ст.309 КК України просив призначити покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкціями цих статей, або покарання у виді штрафу, позицію захисника, який просив призначити обвинуваченому за ч.1 ст.357, ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу, а за ч.4 ст.185 КК України – виправдати, оскільки мало місце привласнення знайденого майна, враховуючи досудову доповідь, а також те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_11 за ч.4 ст.185 КК покарання у виді позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України та за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу у межах санкцій вказаних статей, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід у виді застави згідно ухвали Іваано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 (т.2 а.с.128-131, 222) залишити без змін.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 370, 373, 374 КПК України, суд – 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.4 ст.185 КК України – позбавлення волі на строк п`ять років; 
- за ч.1 ст.357 КК України – штраф у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить вісімсот п`ятдесят гривень; 
- за ч.1 ст.309 КК України – штраф у розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить сімнадцять тисяч гривень. 
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_11 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим – позбавлення волі на строк п`ять років. 
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 обчислювати з моменту фактичного затримання для виконання покарання за даним вироком суду. Відповідно до ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 16 червня 2025 року до 12 листопада 2025 року у строк відбуття покарання з розрахунку, згідно якого один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. 
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_11 у виді застави згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 (т.2 а.с.128-131, 222) залишити без змін. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 60 560 грн, що згідно квитанції внесена 12.11.2025 за обвинуваченого ОСОБА_11 - повернути заставодавцю ОСОБА_18 (т.2 а.с.239). 
Стягнути з ОСОБА_11 в дохід держави із зарахуванням на рахунок UA368999980313040115000009612, отримувач: ГУК в Івано-Франківській обл. /ТГ м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: 37951998, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" – 2231 грн 56 коп процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз № СЕ-19/109-24/1220-НЗПРАП від 30.01.2024 року (т.3 а.с.41) та №СЕ-19/109-23/10382-ТВ від 05.09.2023 (т.3 а.с.28).
Арешт на майно - мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А 23», SM-A235F/DSN, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 18.09.2023 (т.3 а.с.33-34) до вступу вироку у законну силу залишити без змін, після вступу вироку у законну силу – скасувати. 
Речові докази: DVD-диск з відеозаписом згідно постанови від 05.09.2023 (т.3 а.с.29) – зберігати при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А 23», SM-A235F/DSN згідно постанови від 18.09.2023 (т.3 а.с.31-32) – повернути потерпілому ОСОБА_8 , цифровий носій інформації з відеозаписами відповідно до постанови від 01.02.2024 (т.3 а.с.44) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP відповідно до постанови від 31.01.2024 (т.3 а.с.42-43) – знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_19