Справа № 567/88/26
Провадження №3/567/111/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року 	м. Острог	

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , 
за ч.3 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, 
(відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені), -

встановила :

16.01.2026 р. о 00 год. 09 хв. ОСОБА_1 в с.Черняхів по пр.Незалежності Рівненської області керував транспортним засобом – автомобілем марки "FIAT 500L", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився.
Окрім того 16.01.2026 р. о 00 год. 09 хв. ОСОБА_1 в с.Черняхів по пр.Незалежності Рівненської області керуючи транспортним засобом – автомобілем марки "FIAT 500L", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та спеціального звукового сигналу та був затриманий шляхом переслідування. 
ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку по місцю його проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду, розміщеного на сайті Острозького районного суду Рівненської області. Письмових пояснень в заперечення обставин, викладених у складених відносно ОСОБА_1 протоколах про адміністративні правопорушення від нього до суду не надходило.
При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходить з того, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч.3 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, правом на особисту участь у судових засіданнях не скористався, заходів для особистої явки до суду чи явки обраного ним захисника не вживав, письмових заперечень на спростування обставин, наведених у складеному відносно нього протоколі не надав. Реалізація ОСОБА_1 свого права надати суду письмові пояснення із запереченнями по суті правопорушення є одним із способів реалізації свого права на захист, водночас про наявність будь-яких перешкод, які заважали йому реалізувати таке право впродовж усього часу після складання протоколу та до розгляду справи по суті, ОСОБА_1 суду не повідомив. 
Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N8371/02, п.27, рішення від 26.04.2007 та "Трух проти України", заява N50966/99 від 14.10.2003).
Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.130, 122-2 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.
Згідно п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Відповідно до п.3.2 ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).
Якщо на такому транспортному засобі увімкнені проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.
Згідно п.8.9 «б» ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. 
Диспозицією ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 567753 від 16.01.2026 р. вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану завчасно з допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та гучномовця, та наведені у протоколі обставини об`єктивно підтверджуються дослідженими судом доказами.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
З матеріалів справи вбачається, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , мало місце 16.01.2026р., що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.
Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що на момент розгляду справи закінчився 3-місячний строк, встановлений ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122-2 КУпАП, а відтак існують підстави, передбачені п.7 ч.1 ст.247 КУпАП для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вищевказаним епізодом.
При вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 1.1 ПДР України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 3 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та "Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.
Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.
Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Відповідно до п.7, 8 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. 
Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2026р. та направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу від 16.01.2026р., ознаками наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. 
Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння виходячи з наступного.
З дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що 16.01.2026р. після зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля, у водія під час спілкування та перевірки документів були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти освідування у медичному закладі – КП "Рівненський ОЦПЗН", на що ОСОБА_1 відмовився. В подальшому водію були роз`яснені права та складені відповідні процесуальні документи.
З рапорту інспектора СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Ковалюка В. від 16.01.2026 р. вбачається, що 16.01.2026 р. під час патрулювання було зупинено автомобіль "FIAT 500L", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , за порушення ПДР. В ході перевірки документів, під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі КП "РОЦПЗН", на що останній відмовився. 
Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським на місці зупинки транспортного засобу на ім`я ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія в медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився. 
Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 після складання останнього та впродовж перебування справи у провадженні суду не надав. 
Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР.
Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Відповідно до п.7, 8 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. 
Згідно ст.266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.  
Як вбачається з матеріалів справи направлення на огляд водія було складено для проведення огляду ОСОБА_1 в КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення", а відтак з урахуванням встановлених судом обставин, суд не вбачає порушень при направленні водія працівником поліції на огляд до КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення". 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 після зупинки керованого ним автомобіля, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився та дій, спрямованих на реальну згоду пройти огляд на стан сп`яніння у супроводі працівників поліції, як це передбачено відповідними положеннями нормативно-правових актів, не вчинив.  
Також суд зазначає, що відмова водія від проходження огляду з метою визначення стану сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, незалежно від тверезості водія. 
В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 не навів суду будь-яких обґрунтованих доводів та не надав суду жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом. 
Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає. 
Відповідно до довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, постанов Острозького районного суду від 25.02.2025, Гощанського районного суду Рівненської області від 08.04.2025, встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності: 25.02.2025 - за ч.1 ст.130 КУпАП, 08.04.2025 - за ч.2 ст.130 КУПАП, 25.03.2025 - за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, 09.08.2025 - за ч.3 ст.130 КУпАП, 04.10.2025 - за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, а також неодноразово - за ч.1, 5 ст.126 КУпАП. 
Згідно електронної бази даних ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Отже, станом на 16.01.2026 ОСОБА_1 є таким, що двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.
При вирішенні питання щодо можливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.9 "а" ПДР України, ст.16 Закону України "Про дорожній рух") водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та згідно ст.130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон водій несе встановлену відповідальність.
Санкцією ст.130 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема, у виді накладення стягнення - штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Позбавляючи права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст.30 та ст.130 КУпАП.
Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті адміністративного стягнення, передбаченій ст.23 КУпАП. Особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.
Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та може бути спричинена відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність порушення ПДР в такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення (постанова ККС ВС від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20).
Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Водночас, судом не вирішується питання про конфіскацію транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять доказів його належності ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості застосувати таке стягнення до правопорушника.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -
постановила :

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 102 000 грн.
Реквізити для сплати штрафу:
Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку отримувача (IBAN): UA218999980313020149000017001. Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку отримувача (IBAN): UA908999980313111256000026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного суду	Венгерчук А.О.