ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/9389/25
Провадження № 2/362/2316/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.26 рокуВасильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
До суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в якій вони просять стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором № 95101534000 від 14.01.2019 року в розмірі 34119,44 грн., яка складається з: 22741,18 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11378,26 грн. заборгованості за відсотками, сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. та суму витрат за професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2019 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95101534000, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 30 260,00 грн. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти. 14.02.2019 року відповідачем було активовано рахунок та здійснювались операції з використанням кредитного ліміту. У порушення положень договору, ОСОБА_1 не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання – не вносила платежі, передбачені умовами договору на повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 34119,44 грн., яка складається з: 22741,18 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11378,26 грн. заборгованості за відсотками. 24.03.2021 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №203, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 95101534000 від 14.01.2019 року на загальну суму 34119,44 грн.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
16.02.2026 року ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що умовами спірного договору зазначено, що кінцевий строк виконання зобов`язаннь – 14.01.2023 року. Позивач звернувся до суду з позовом 14.11.2025 року, тобто до спливу строку позовної давності. Однак, зазначена обставина не є безумовною підставою для задоволення позову, оскільки позивач зобов`язаний довести наявність дійсного та непогашеного боргу, правильність його розрахунку, наявність у нього належного права вимоги. Відповідач не визнає заявлений розмір заборгованості, оскільки позивачем не доведено, що передане право вимоги охоплює заявлену до стягнення суму, нарахування процентів здійснено відповідно до умов первісного кредитного договору, нарахування не виходять за межі прав, які мав первісний кредитор. Договір факторингу не підтверджує обгрунтованість та розмір боргу. Розрахунок заборгованості за кредитним договором є одностороннім, не підтверджений первинними бухгалтерськими документами, не містить деталізації платежів та підстав нарахування кожної складової суми.
11.02.2026 року представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. подав відповідь на відзив. Зазначає, що перебіг строку позовної давності починається з 14.01.2023 року, з урахуванням «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦК України, а також те, що станом на день розгляду справи продовжений термін дії воєнного стану, а тому позивачем не пропущено строку звернення до суду з вказаним позовом. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до суду надано належні докази підтвердження відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. На підтвердження розрахунку заборгованості позивачем надано виписку з рахунку по кредитному договору, яка містить усі обовя`зкові реквізити, а отже є належним доказом на підтвердження видачі кредитних коштів та наявності заборгованості. Наданий до суду розрахунок заборгованості відповідає руху коштів, який міститься у виписках по рахунку позичальника, наявні у справі матеріали не містять доказів, які б спростовували б такий розрахунок. 
16.02.2026 року ОСОБА_1 подала до суду заперечення, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначає, що з наданих позивачем доказів неможливо перевірити, чи пропущено строк позовної давності щодо значної частини заявлених вимог. Відступлення права вимоги не змінює моменту виникнення порушення права кредитора та не впливає на перебіг строку позовної давності. Також надані матеріали не підтверджують належним чином фактичний обсяг переданого права вимоги, правильність визначення суми боргу, відповідність розрахунку умовам первісного договору. Відповідно до виписки, наданої позивачем, слідує, що сума операцій становить 70 640,10 грн., позивачем сплачено 49 038,43 грн., тоді як сума отриманого кредиту складала 30 260,00 грн., тобто сума фактичних платежів істотно перевищує розмір отриманого кредиту. Наданий позивачем розрахунок є односторонім документом та не підтверджений належними первинними бухгалтерськими документами. Позивачем нараховані проценти після закінчення строку кредитування.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписано анкету-заявку на надання споживчого кредиту, якою просила АТ «УКРСИББАНК» надати їй споживчий кредит на наступних умовах: строк користування кредитом 48 місяців, сума кредиту 30 000,00 грн. Також просила надати додатковий кредит - кредитну картку з наступними умовами: максимальна сума ліміту додаткового кредиту 50 000,00 грн. Максимальна процентна ставка за додатковим кредитом 60% річних від фактично використаної суми додаткового кредиту. Строк дії ліміту кредитування 24 місяці (з можливістю продовження на новий строк за рішенням банку).
14.01.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено договір №95101534000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до п. 2.1 якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил. Банк має право надавати, а позичальник отримувати послуги та/або сервіси Банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів з використанням інформаційно-телекомунікаційні системи банку в порядку, викладеному у Правилах (п. 2.3).
Розділом 3 договору визначені такі умови кредитування: сума кредиту за договором становить 30 260,00 грн; надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання цього договору; кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 30 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у банку; в сумі 260,00 грн. – на оплату страхового платежу відповідно до умов добровільного страхування позичальника, укладеного 14.01.2019 року.
Відповідно до п. 3.5-3.7 договору позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів, відповідно до Графіка, що викладений у додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 14.01.2023 року. Розмір ануїтетного платежу становить 1 824,00 грн. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 14 числа (включно) кожного місяця. 
Пунктами 3.8-3.10 договору визначено, що процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 74 % річних, що діє для строкової суми основого боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.
14.01.2019 року АТ «УКРСИББАНК» виконано свої зобов`язання за кредитним договором та надало кредитні кошти відповідачці, що підтверджується випискою за кредитним договором з 14.01.2019 року по 24.03.2021 року.
Відповідно до договору факторингу №203 від 24.03.2019 року АТ «УКРСИББАНК» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до боржників у розмірі заборгованості боржників перед банком, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників.
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №203 від 24.03.2019 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №95101534000 від 14.01.2019 року на загальну суму заборгованості в розмірі 34 119,44 грн., яка складається з: 22 741,18 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11378,26 грн. заборгованості за відсотками.
Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №95101534000 у ОСОБА_1 наявна заборгованість в загальному розмірі 34 119,44 грн., яка складається з: 22 741,18 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11378,26 грн. заборгованості за відсотками.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Позивач, звертаючись до суду з позовом, просить стягнути з ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором №95101534000 від 14.01.2019 року на загальну суму заборгованості в розмірі 34 119,44 грн., яка складається з: 22 741,18 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11378,26 грн. заборгованості за відсотками.
Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц дійшов таких висновків: «Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи додано виписку за кредитним договором за період з 14.01.2019 року по 24.03.2021 року (а.с. 12-17).
Разом з тим, із наданої виписки встановлено, що вихідний залишок за основним боргом, відсотками, комісії становить 0,00 грн. (а.с. 17 – зворотня сторона).
Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», за кредитним договором №95101534000 у ОСОБА_1 наявна заборгованість в загальному розмірі 34 119,44 грн., яка складається з: 22 741,18 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11378,26 грн. заборгованості за відсотками.
Однак, з наданого розрахунку суд позбавлений можливості перевірити розмір боргу, інформацію щодо нарахування відсотків за договором та строку, протягом якого вони нараховувалися, оскільки вказаний розрахунок містить лише загальну суму заборгованості по тілу кредиту, відсоткам.
Позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, у тому числі і за відсотками, у зв`язку з чим неможливо встановити обгрунтований розмір заявлених позовних вимог на підставі лише загальної вартості несплаченого кредиту та відсотків без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашення позичальником тіла кредиту та відсотків.
Верховний Суд у постановах від 27.03.2019 у справі №334/1746/15-ц, від 01.02.2023 у справі №199/7014/20 зазначив, що без надання детального розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості перевірити правильність такого розрахунку, а саме: розмір заборгованості, її період, чи сплачувались взагалі кошти відповідачем та в яких сумах, за які періоди, в якому розмірі та на які суми боргу нараховувались відсотки за користування кредитом, а також період нарахування.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.07.2021 в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами наявність заборгованості за кредитним договором, заявлений позивачем у позовних вимогах,у зв`язку з чим суд позбавлений можливості належним чином перевірити правильність проведеного позивачем розрахунку боргу, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за сплату судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень, задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 536, 612, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронній документи та електронний документообіг», статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: 79029, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Текст рішення складено 29.04.2026 року.
Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко