Справа №760/35917/25
2/760/11492/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий виклад обставин справи.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПВГ). З 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ). На підставі типового договору, опубліковано договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ в газеті "Хрещатик" від 28.03.2018 № 34 (5085). Типові індивідуальні договори про надання послуг ТЕ/ПГВ оприлюднені на веб-сайті позивача. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, а відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 - послуг з ТЕ/ПГВ. У порушення вимог законодавства, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, позивач, на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», набув право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого постачання гарячої води, інфляційної складової боргу та 3% відсотків річних. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 69236,02 грн., з яких:
- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 4746,87 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 859,18 грн., три відсотки річних у розмірі 249,31 грн.;
- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 910,27 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 304,18 грн., три відсотки річних у розмірі 85,46 грн.;
- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 396,26 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 71,88 грн., три відсотки річних у розмірі 20,85 грн.;
- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31348,91 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 4647,55 грн., три відсотки річних у розмірі 1377,24 грн., пеня у розмірі 1675,65 грн.;
- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 18462,02 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 1648,67 грн., три відсотки річних у розмірі 499,32 грн., пеня у розмірі 607,50 грн.;
- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 408,72 грн.;
-  заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 916,18 грн. 

ІІ. Стислий виклад заперечень відповідача

Представником відповідачів надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про часткове визнання позовних вимог. Зокрема, відповідачі визнають заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.10.2025 у розмірі 31 348,91 грн. В іншій частині позовні вимоги заперечують, посилаючись на необґрунтованість та пропуск позивачем строків позовної давності. Щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги гарячого водопостачання та опалення, що виникла до 31.10.2021 року (включаючи борги, нараховані до травня 2018 року), відповідачі наголошують на спливі трирічного строку позовної давності. У зв`язку з цим сторона відповідачів просить суд застосувати наслідки пропуску позовної давності, передбачені статтями 257, 258 ЦК України, та відмовити у задоволенні цих вимог. Стосовно нарахувань інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за весь період, відповідачі зазначають про їх незаконність. Свою позицію обґрунтовують дією Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206, яка забороняє нарахування та стягнення будь-яких штрафних санкцій, інфляційних та процентів річних на заборгованість за житлово-комунальні послуги в період дії воєнного стану. Заперечуючи проти стягнення боргу за постачання гарячої води у розмірі 18 462,02 грн за період з листопада 2021 року, відповідачі вказують на фактичне невикористання даної послуги. За твердженням відповідачів, вони користуються автономним бойлером, що підтверджується актом прийняття на абонентський облік лічильника гарячої води з нульовими показниками споживання станом на квітень 2026 року та відповідним свідоцтвом про повірку. Відповідачі зазначають, що ними ініційовано процедуру перерахунку заборгованості через Центр комунального сервісу. Також відповідачі не погоджуються з вимогами про стягнення плати за абонентське обслуговування. Вони вважають, що така плата не є житлово-комунальною послугою в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не має індивідуального характеру та чіткого опису кількісних характеристик, а період нарахування цих сум позивачем не деталізований.

ІІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді 04 березня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд, про що належним чином повідомлені учасники справи.

Позивач - представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та іх представник - адвокат Лютий О.В., належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Віл представника відповідачів надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідачів.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПВГ). З 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ).

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV КП (далі - Закон № 1875-ІV) «Київтеплоенерго» на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води у газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води оприлюднені на веб-сайті позивача

Будинок АДРЕСА_2 в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. 

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зареєстрована з 29.09.1986 року, ОСОБА_2 - з 05.07.2001 року.

У порушення вимог законодавства, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. 

Крім того, відповідно до п. 1.3 договору цесії Кредитор відступає, Новий кредитор/Позивач набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до Договору цесії.

Відповідно до Витягу з Додатку № 2 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11 жовтня 2018 року щодо переліку споживачів послуги централізованого гарячого водопостачання та зобов`язань, право вимоги яких відступається, Комунальне підприємство (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 4746,87 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_3 (номер договору (особового рахунку) НОМЕР_1 ).

За розрахунком позивача загальна сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахування інфляційної складової боргу, 3% річних та пені, складає 69236,02 грн.

Відповідачами надані Акт прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку гарячої води типу «BAYLAN», заводський номер 18121466 (акт № 0001210 від 01.04.2026 року, складений слюсарем-сантехніком 5-го розряду КП Київради «Київтеплоенерго» ОСОБА_4 ), відповідно до якого показники лічильника станом на 01.04.2026 року становлять 0,20 метрів кубічних гарячої води, а також Свідоцтво про проходження повірки вузла розподільного обліку гарячої води (лічильника централізованого використання споживачами гарячої води) типу « BAYLAN» , заводський номер 18121466 від 23.03.2026 року. 

Також відповідачкою ОСОБА_1 подано заявою до КК «Центр комунального сервісу» Київської міської ради від 01.04.2026 року про здійснення перерахунку заборгованості за споживання гарячої води у зв`язку із розглядом судової справи (заява зареєстрована за вхідним №01/01/1/П-1570 від 01.04.2026 року).

V. Застосовані судом норми права.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з пунктом 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина 1 статті 543 ЦК України).

VІ. Мотивована оцінка і висновки суду.

Судом встановлено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Будинок АДРЕСА_2 під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», що не заперечується відповідачами.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами обов`язків по оплаті наданих Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» послуг станом 31.10.2025 року утворилась заборгованість, яка складається із: 
- заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 910,27 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 304,18 грн., три відсотки річних у розмірі 85,46 грн.;
- заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 396,26 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 71,88 грн., три відсотки річних у розмірі 20,85 грн.; Строк 
- заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31348,91 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 4647,55 грн., три відсотки річних у розмірі 1377,24 грн., пеня у розмірі 1675,65 грн.;
- заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 18462,02 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 1648,67 грн., три відсотки річних у розмірі 499,32 грн., пеня у розмірі 607,50 грн.;
- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 408,72 грн.;
-  заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 916,18 грн. 

На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано розрахунки заборгованості, нарахованої починаючи з 01 травня 2018 року, розрахунки інфляційної складової боргу, 3% річних та пені.

Щодо питання пропуску позовної давності, про яке заявили відповідачі, суд зазначає, що спірний період нарахувань охоплюється дією пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Згідно з цими нормами, у період дії карантину та воєнного стану перебіг позовної давності був зупинений, а враховуючи, що автоматичне продовження строків припинилося лише 04.09.2025 (із набранням чинності Законом № 4434-IXвід 14.05.2025 № 4434-IX Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності), позивач звернувся до суду в межах встановленого законом трирічного строку.

Щодо аргументів відповідачів про відсутність фактичного споживання гарячої води у період з 01.11.2021 року по 31.10.2025 року у зв`язку з використанням автономного водонагрівача (бойлера), суд зазначає наступне.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Проте, у даному випадку мова йде про відсутність споживання при наявності технічного підключення до мереж.

Згідно з Правилами надання послуг з постачання гарячої води, єдиною належною підставою для здійснення розрахунків є показники вузлів розподільного обліку (лічильників). 

Відповідачами надано Акт № 0001210 від 01.04.2026 року та свідоцтво про повірку від 23.03.2026 року, які підтверджують, що станом на квітень 2026 року показники лічильника «BAYLAN» становлять 0,20 м?. Ці дані свідчать про те, що протягом тривалого періоду об`єм споживання гарячої води за даною адресою був близьким до нульового.

Разом з тим, суд зауважує, що обов`язок щомісячної передачі показників приладів обліку покладено саме на споживача. Відсутність переданих показників дає виконавцю послуг право здійснювати нарахування за середніми нормами споживання. Однак, оскільки станом на день розгляду справи лічильник повірений, взятий на абонентський облік і його фактичні показники (0,20 м?) радикально відрізняються від нарахованого позивачем об`єму на суму 18 462,02 грн, суд вважає, що вимоги в цій частині є передчасними та не підтвердженими фактичним обсягом наданих послуг. Позивач не спростував надані відповідачами докази нульового споживання, а тому заборгованість з постачання гарячої води за період 01.11.2021 року по 31.10.2025 року у сумі 18 462,02 грн , інфляційної складової боргу, три відсотка річних та пені нарахованої на цю суму боргу стягненню не підлягають.

Стосовно заперечень відповідачів проти стягнення плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 408,72 грн. та послуг з постачання гарячої води у розмірі 916,18 грн, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано розрахунок заборгованості плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) та гарячої води (ПАО ГВ) за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з листопада 2021 року по жовтень 2025 року. Згідно з наданим розрахунком нарахування здійснювалися щомісячно, 

Суд не погоджується з аргументами відповідачів про неможливість встановити період нарахування, оскільки доданий до матеріалів справи розрахунок містить чітку помісячну деталізацію, суми нарахованих платежів, відомості про часткові оплати, здійснені відповідачами, та кінцеве сальдо заборгованості.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води) 

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Тобто плата за абонентське обслуговування є обов`язковим платежем і нараховується незалежно від того, чи користувався споживач самою послугою у конкретному місяці, оскільки виконавець несе витрати на адміністрування особового рахунку та підтримання системи в робочому стані.

Отже, абонентська плата за своєю суттю є витратами на адміністрування надання послуг кожному конкретному споживачу. Оскільки між сторонами існують договірні відносини, що підтверджується фактом надання послуг та їх частковою оплатою, нарахування такої плати є обов`язковим згідно із законом і не потребує окремого «індивідуального замовлення» на кожну дію виконавця.

Враховуючи, що наданий позивачем розрахунок є арифметично коректним, містить повну деталізацію за кожний місяць спірного періоду, а відповідачі не надали суду доказів повного погашення вказаних сум або альтернативного розрахунку, вимоги про стягнення заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 408,72 грн та з постачання гарячої води у розмірі 916,18 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З приводу вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 4746,87 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 859,18 грн., три відсотки річних у розмірі 249,31 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так позивачем на підтвердження вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги надано Договір № 602-18 від 11 жовтня 2018 року про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», згідно з яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору.

Відповідно до Витягу з Додатку № 2 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11 жовтня 2018 року щодо переліку споживачів послуги централізованого гарячого водопостачання та зобов`язань, право вимоги яких відступається, КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 4746,87 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_3 (номер договору (особового рахунку) НОМЕР_1 ).

Таким чином, заборгованість за вказаною адресою стосуються іншої особи, а саме ОСОБА_3 . Позивачем не надано жодних доказів (витягів з реєстрів, додатків до договору цесії, документів щодо переоформлення особового рахунку або доказів прийняття боргу відповідачами), які б підтверджували перехід права вимоги саме за зобов`язаннями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 

Отже, позивач не довів, що він є кредитором по відношенню до відповідачів у розумінні статей 512, 514 ЦК України.

Судом враховано дані про реєстрацію місця проживання відповідачів, згідно з якими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , до виникнення спірних правовідносин. Вказане підтверджує, що відповідачі мали статус споживачів послуг за цією адресою і в період нарахування боргу до 01.05.2018 року. Однак, сам по собі факт реєстрації відповідачів у спірний період не звільняє позивача від обов`язку належним чином довести перехід до нього права вимоги саме щодо цих конкретних осіб.

Відповідно до статті 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Оскільки у реєстрі боржників за договором цесії фігурує інша особа ( ОСОБА_3 ), суд не може дійти однозначного висновку, що право вимоги заборгованості в сумі 4746,87 грн, яка виникла до 01.05.2018, перейшло до позивача саме щодо відповідачів. Принцип змагальності покладає ризик недоведення цього факту на позивача.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обсяг і правомірність переходу права вимоги саме до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за вказаним договором цесії, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо стягнення з відповідачів інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за прострочення оплати житлово-комунальних послуг, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому договором, але не більше 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 

Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, зазначену норму викладено в новій редакції. Відповідно до цієї редакції заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних втрат та трьох відсотків річних застосовується лише щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги населення, яке проживає у територіальних громадах, розташованих на територіях, на яких ведуться або велися бойові дії, чи на тимчасово окупованих територіях, або у разі пошкодження нерухомого майна споживача внаслідок бойових дій.

Перелік таких територій визначається наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який був чинний у період виникнення спірних правовідносин, м. Київ входило до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, лише у період з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року.

Отже, з урахуванням наведеного, заборона на нарахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені діяла з 05 березня 2022 року по 29 грудня 2023 року, тоді як починаючи з 30 грудня 2023 року таке нарахування допускається щодо заборгованості, що виникла у споживачів, які проживають на територіях, що не віднесені до переліку територій бойових дій або тимчасової окупації.

Оскільки м. Київ на момент нарахування позивачем інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені не входив до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, суд приходить до висновку про правомірність їх нарахування позивачем за період з 01 січня 2024 року.

Враховуючи, що позивачем самостійно не включалися до розрахунку періоди з березня 2022 року по грудень 2023 року, і нарахування розпочато лише з січня 2024 року, суд приходить до висновку, що такі вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню пропорційно до сум основного боргу, яку суд визнав доведеною.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково, шляхом стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення, заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води, заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31348,91 грн., інфляційної складової боргу, три відсотки річних та пені, заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 916,18 грн. 

VІІ. Розподіл судових витрат. 

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 15664 від 25 листопада 2025 року.

У відповідності до частини 1 та частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволений частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1844,05 грн., по 922,03 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 534, 610, 625, 642 ЦК України, ст. ст. 76, 77, 81, 89, 128, 129, 130, 131, 141, 187, 223, 247, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 910,27 грн. (рахунок № НОМЕР_2 ); інфляційну складову боргу у розмірі 304,18 грн., три відсотки річних у розмірі 85,46 грн. (рахунок № НОМЕР_3 ).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 396,26 грн. (рахунок № НОМЕР_4 ); інфляційну складову боргу у розмірі 71,88 грн., три відсотки річних у розмірі 20,85 грн. (рахунок № НОМЕР_3 ).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31348,91 грн. (рахунок № НОМЕР_2 ); інфляційну складову боргу у розмірі 4647,55 грн., три відсотки річних у розмірі 1377,24 грн., пеню у розмірі 1675,65 грн. (рахунок № НОМЕР_3 ).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 408,72 грн. (рахунок № НОМЕР_5 ).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 916,18 грн. (рахунок № НОМЕР_6 ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) витрати по сплаті судового збору у розмірі 922 (дев`ятсот двадцять дві) гривні 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) витрати по сплаті судового збору у розмірі 922 (дев`ятсот двадцять дві) гривні 03 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 07.05.2026.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», адреса: 01001, м. Київ, вул. площа І.Франка, 5, ЄДРПОУ 40538421.

Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя          Н.В. Сердюк